1 895- ^^O- Ö. NORDM.ENDENES THYSISKE ANTHROPOLOGI. 4 1 



lod at indfinde sig paa \^interfisket sammen med de ovrige Ryger, saa- 

 længe det slog godt til i sondre District, saa han der lærte Somandens 

 Mod og Liv, og naar han var kommen hjem, tog han Bossen fat og 

 strog paa Vidderne efter Ryper og Ren, og udpaa \'aaren og Sommeren 

 laa han paa Heierne med Drifter og færdedes med disse senere vidt 

 omkring — nu har imidlertid Touristtrafikken grebet ham, men om det 

 tjener til hans Bedste at ligge i \'eien og skydse, er kanske mer end 

 tvivlsomt. Suldolen er en snild, velvillig og hjælpsom Mand og som 

 Soldat villig og ærekjær. 



I Sovde har man igjen paafaldende mange rodhaarede (10,8 pCt.) 

 ligesom den lille blonde, rundhodede, tæt\oxne og knubbede Kysttype, 

 der især synes at forekomme i det nordvestlige Hjorne af Ryfylke, der 

 ogsaa begynder at optræde lidt mere talrig; den er brachycephal, med 

 ret og opstigende Pande med fladt Midtparti, temmelig bredt, men 

 vel proportionelt Ansigt. blaa eller graablaa Øine, lige eller lidt Op- 

 stoppernæse. 



Paa Bukn træfifer man ei sjelden en temmelig grovvoxen Befolkning 

 talende med en eiendommelig dyb, grov Basstemme. 



Blandt Kvindetypen findes i Ryfylke hyppigere smukke Ansigter 

 end paa Jæderen, og specielt kunne Trækkene hos de morkere Typer 

 være fine og noble. 



Fodderne er hos Ryfylkingen i Almindelighed noget bedre end paa 

 Jæderen og Hænderne heller ikke saa store og grove, tiltrods for at de 

 færdes mere paa Sjoen. 



Ryfylkingens aandelige Charakteristik. 



Endskjont Jærbuen og Ryfylkingen, efter hvad de anthropologiske 

 Undersogelser ogsaa godtgjør, ere af samme Race, om end tilsat i noget 

 forskjellig Proportion med meso- og dolichocéphale Elementer, ere de 

 dog i aandelig Typus noget forskjellige. 



Man kan være i Tvivl om, hvormeget deraf der kan komme paa 

 denne stærkere Tilblandings Regning, eller hvormeget der kan \ære be- 

 virket af de forskjellige Livsforhold, hvorunder begge er voxet op. 



Jæderbuen har jo nedigjennem Tiderne været en Fladlandsho, medens 

 Ryfylkingen har fristet en Fjord- og tildels flere Steder en Fjeldbondes Liv, 

 og det kan jo i og for sig være nok til at mærke Charaktererne. 



Jæderens tunge, noget triste Ensformighed har ikke lagt sig knu- 

 gende over Ryfylkingens Sind; han er voxet op i en vakker og mer 

 vexlende Natur ved Fjorde, der, foråt brugc en Forfatters Ord, lune- 

 fuldt skifter mellem Smil og Trudsel, og har samtidic: osrsaa fort en 



