42 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



Sømands Liv. Han er derfor bleven, som man siger, snarere «i Snuen», 

 djaervere i Væsen og kvikkere tilsinds, han er ligesom en lidt lysere 

 Revers af denne, men forøvrigt i det indre med dennes Grundpræg, de 

 samme Interesser for aandelige og abstracte Spørgsmaal, den samme 

 Lethed for at udtrykke sig mundtlig og belægge sine Ord, men lidt 

 raskere til at faa paa Glid. Han har derfor heller ikke i saa udpræget 

 Grad dennes tunge og trange Livssyn, men mere Øiet aabent for Menneske- 

 livet i dets naturlige Ytringer, hvortil hans megen Færden paa Søen 

 som Fisker og Sømand vel bidrager. Han har mere Kappelyst og 

 mere Ambition end Jæderbuen; man har derfor lettere for at faa ham 

 med, og han er villigere til at laegge Kræfterne til; men ligesom Ryfylke 

 er søndersplittet af Havet i en Mangfoldighed af Fjorde med Halvøer 

 og Øer, saaledes kan denne aandelige Typus her og der arte sig ad- 

 skillig forskjellig, hvorpaa allerede en Del Exempler er nævnt (S. 39). 

 At enkelte af disse Særheder specielt findes stærkest udpræget i Bygde- 

 .lag med mange Dolicho- og Mesorephaler, er kanske ikke blot en Til- 

 fældighed og vist heller ikke bevirket af Bostedets physiske Forhold, 

 der er lidet forskjellige, men maaske snarere at tilskrive den fremmede 

 Tilblanding. 



Karmøbefolkningen beskyldes for Tværhed og Trumpenhed og har 

 kanske mer tilfælles med Jærbuen — ved nærmere Bekjendtskab viser 

 de sig dog noksaa velvillige og snilde. 



Dalerne. 



Ved Ogne forlader man det forholdsvis flade Jæderlandskab og 

 kommer ind i et uhyggelig tri.st, stygt, ufrugtbart Gabbrofelt, der fort- 

 sætter sig østover forbi Egersund — et Landskab, om hvilket der er 

 brugt det Udtryk, «at Herren har skabt det i sin Vrede». 



Glacialperiodernes Skuringer har afslebet Fjeldryggens skarpe Kanter 

 og efterladt talrige erratiskc Blokke paa Toppene — «dengang Steinen 

 flaut», som Almuen siger; men det haarde, lidet forviterbare Fjeld kan 

 kun producere lidet dyrkbart Jordsmon, Fjeldsiderne ere glatte og næsten 

 ganske blottede for Vegetation, og kun i en eller anden Forsænkning, 

 som ikke er optaget af Vand eller bundlos Myr, er der efterladt lidt 

 Jordsmon, hvor den stærkt spredte Befolkning i Sparsommelighed liv- 

 nærer sig, saagodt den formaar. 



Denne Landets tarvelige naturlige Beskaffenhed har derfor heller 

 ikke undladt at sætte sit Præg paa Befolkningens Udvikling, og man 



