i 895- No. 6. NORDMÆNDENES PHVSISKE xVNTIIROPÜLOÜI. 47 



I Forbindelse med den stærkere Tilblanding af Langskalier og Meso- 

 cephaler staar da Stigningen af Blondkcdsziffcret, der er adskilligt høiere 

 end for Jæderen og frembyder mest Lighed med Ryfylke; de mørkere 

 ere sunket i tilsvarende Forhold undtagen de mørkblonde (cfr. Tab. S. 44). 

 Glat Haar var her ogsaa det almindeligste, lokket forekom kun hos 3,7 

 pCt. (Jæderen 4,1 pCt.) og krollet kun hos 0,6 pCt. (Jæderen 1,3 pCt.). 

 Skjægvæxten er i Almindelighed middels, kraftig hos 29,7 pCt., svag 

 hos 27,4 pCt. 



Om de anthropologiske Forhold i Dalernes forskjellige Tliinglag 

 giver Tab. S. 44 Oplysning. 



Et Par af dem er særskilt Omtale værd, da de skille sig ud fra de 

 andre ved sin paatagelige Minskning af de blondhaarede og tilsvarende 

 Tihagen af de mørk- og sorthaarede, ligesom ved mørkere Hudfarve ^ — 

 fornemmelig er dette Tilfælde i Hæskestad (30,4 pCt. med mørkere Hud- 

 farve), Helleland og tildels Soggendal. Samtidig blir ogsaa Skalleformen 

 stærkere brachycephal. Efter den blandt Naboerne gjængse Tradition 

 skulle disse Bygder (Helleland og Hæskestad) oprindelig være bleven 

 befolket af bortløbne Trælle. Hvorvidt de herigjennem har villet for- 

 søge at give en Forklaring for den Naboerne paafaldende Forskjellighed 

 i Udseendet, eller det virkelig hermed har forholdt sig, som Sagnet ved 

 at berette, skal jeg ikke kunne afgjøre. Noget tilsvarende Sagn om et 

 Par andre Bygder her vester har jeg allerede anført under Omtalen 

 af Gjæsdal og Høgsfjord — dette kunde synes at være mere end et 

 Træf eller Paafund af P'olk — ogsaa om Røldal, hvor Befolkningen har 

 et ikke uligt Udseende, høres ogsaa det samme — . Saavidt mig be- 

 kjendt er disse 3 Bygder de eneste i Norge, hvorom dette Sagn verserer. 



At Hæskestad ligesom Røldal har frembudt gode Betingelser som 

 et saadant Tilflugtssted for Rømningsmænd og Fredløse er tydcligt nok; 

 store og øde Heier skiller det fra Helleland og dette igjen ifra Birkrem, 

 fra Soggendal er Adkomsten endnu yderst besværlig over store P'jeld 

 og ned i dybe Dale, og imod ost til Lund forer den trange, vilde 

 Drangsdal, der i tidligere Tider var opfyldt af stor Skov. Nogen For- 

 skjel i Maalføret er der, og nogen aandelig Forskjel skal der ogsaa væ-re; 

 saaledes siges de at være end mere fordægte og vanskelige at komme 

 tilbunds i, end hele denne vestlandske Befolkning forøvrigt er, men 

 Intelligentsen er god. 



* Hudfarven er ikke egentlig brunet som ho.s Sogningen, livi.s eiendommelige Teint man 

 i det hele taget ikke træffer .synderlig paa denne Kant af Landet; den er derimod mere 

 gulagtig graa, hvorved den rode Farve i Kinderne tildels tUekke.-. eller noget skidden- 

 graalig. 



