26 PAUL WINGE. M.-N. KI. 



dog kan flere grevskaber eller byer bygge i fællesskab eller træffe en 

 ordning med indehaverne af et privatasyl. 



Naar commissioners in lunacy påaviser, at grevskaberne eller byerne 

 ikke opfylder den ovennævnte forpligtelse, kan ministeren paabyde freds- 

 dommeren for grevskabets eller byens regning at opbygge et nyt eller 

 foretage udvidelser eller forbedringer ved et bestaaende asyl. Alle planer 

 maa i forveien være godkjendte af commissioners in lunacy. Overbest}'- 

 relsen over de enkelte lunatic asylums tilligger en komité (committee of 

 visitors), som engang om aaret vælges for hvert enkelt asylum af grev- 

 skabets eller byens fredsdommere. I denne komité, hvis medlemsantal kan 

 gaa op til 50 — 60, maa der være flere dommere, men det er ikke nød- 

 vendigt, at en læge er medlem. Den udarbeider anstaltens regulativ, som 

 dog maa approberes af ministeren; og naar der spørges om ny bygning, 

 skal den lade udarbeide planer, kjøbe grund og slutte kontrakterne om 

 opførelsen. Planerne og kontrakterne maa approberes af fredsdommeren. 

 Komitéen samles en eller to gange om aaret og har myndighed til at an- 

 sætte og afskedige asyllægen. Mindst 3 af komitéens medlemmer maa 

 besøge asylet mindst en gang hver tredje maaned, og et udvalg kommer 

 sammen en gang ugentlig for at føre overopsynet med asylet. 



Dotationsanstalterne (lunatic hospitals), der er bestemte til at optage 

 sindssyge af den høiere stand (eventuelt uden kurpenge), er organiserede 

 paa en egen maade og blev først omkring 1850 underlagt commissioners 

 in lunacy. 



Tilladelsen til at oprette et licensed house meddeles i London og 7 

 miles omkreds af commissioners in lunacy, som ogsaa fører det specielle 

 tilsyn med de af dem autoriserede licensed houses. Udenfor det nævnte 

 distrikt gives tilladelsen af vedkommende fredsdommer, som vælger en til- 

 synskomité, af hvilken 3 medlemmer skal være dommere og i læge. An- 

 dragende om at opføre og drive en saadan anstalt maa være ledsaget af 

 udførlige planer, og tilladelsen gjælder kun 13 maaneder ad gangen. 



En klassifikation af sindssygeanstalterne i helbredelses- og pleieanstalter 

 var ukjendt i England. 



I Tyskland fik den franske psykiatris indflydelse en langt større be- 

 tydenhed end i England. 



Baade de videnskabelige problemer og de mange detaljspørgsmaal af 

 større og mindre vigtighed, som en reform af sindssygepleien maatte stille 

 paa dagsordenen, blev i Tyskland drøftede mere grundigt og indgaaende 

 end i de andre lande — Frankrige neppe undtaget. Modsætningerne 

 kom herunder skarpere frem, og standpunkterne blev mere tilspidsede. 



