I916. No. II. OM SINDSSYGEPLEIENS UDVIKLING I EUROPA. 3T 



Datidens psykiatere kjendte ogsaa forskjellige andre her ikke omtalte 

 tvangsredskaber, som tildels var meget i brug. \'i skal kun nævne Au- 

 TENRiETS maske, der var en blikindretning, forsj'net med en knebel til at 

 stikke ind i patientens mund. hvorved man kunde hindre dem i at raabe 

 og skrige. 



Af Tysklands øvrige metafysiske psykiatere skal her kun nævnes de 

 tidligere (B. I s. 41) omtalte Heinroth og Ideler. Heinroths behandling 

 var foruden den »indirekte psykiske« religiøs paavirkning, og paa denne 

 sidste lagde han hovedvægten. Ideler, der i 1820 var bleven læge 

 ved Charitéens sindssygeafdeling, aabnede i 1832 den første psykiatriske 

 klinik i Berlin, og blev i 1846 udnævnt til professor ved universitetet. 

 Hans behandlingsprincipper var neppe, skjont han efter sin alder til- 

 hørte den følgende generation, væsentlig forskjellige fra Horns ; han an- 

 vendte den Autenrietske maske. 



Horn kan paa en maade siges at betegne bindeleddet mellem den 

 ældre tyske psykiatri med dens metafysiske idéer samt psykiske behandling, 

 og den yngre, der var langt stærkere paavirket af den franske ps3'kiatri, 

 og som hævdede biologiske synsmaader og somatisk behandling. Denne 

 yngre retning repræsenteres af Pienitz, Nasse og Jacobi. af hvilke den 

 førstnævnte vel stod nærmest ved, den sidstnævnte fjernest fra den meta- 

 fysiske retning. 



Ernst Pienitz (1777 — 1853) havde under de Napoleonske krige gjort 

 tjeneste som militærkirurg og i 1804 — 05 studeret psykiatri, først i Paris 

 hos PiNEL og EsouiROL Og sencrc i Wien hos Johann Peter Frank og 

 Joseph Frank. 



I 1806^ blev han læge ved fattig- og vaisenhuset i Torgau- og i 

 1807 kreeret til dr. med. Ved oprettelsen af Sonnenstein sindssygeanstalt 

 blev han dennes læge og som saadan en af grundlæggerne af Tx'sklands 

 sindssygepleie. I henhold til et forbehold, som han havde taget ved sin 

 ansættelse ved Sonnenstein, oprettede han i Pirna en privat sindssyge- 

 anstalt. I 1851 fratraadte han sin stilling ved Sonnenstein, men fortsatte 

 ledelsen af den private anstalt til sin dod i 1853. 



Pienitz havde modtaget bestemmende indtryk under sin læretid i Paris. 

 Han havde lært at se biologisk paa sindssygdommene og at behandle dem 

 ud fra dette synspunkt; men samtidig var han paavirket af den i Tyskland 

 dengang herskende metafj'siske opfattelse. Hverken Reil eller Horn for- 

 stod, at der mellem den metafvsiske og biologiske anskuelse bestaar en 



1 Altsaa samme aar som H.wner blev ansat ved anstalten i Waldheim. 

 - Herom mere nedenfor. 



