32 PALL WLXGE. M.-N. Kl. 



uoverstigelig afgrund; og Piemtz selv mente nok, at der førte mange broer 

 over dette dyb. 



Samarbeidet med v. Nostitz und Jänkendorf indprentede ham vel ogsaa 

 at afholde sig fra formegen theoretisering, og at se paa, hvad den praktiske 

 erfaring maatte antages at godtgjere. I anledning af aabningen af Sonnen- 

 stein sindssygeanstalt anskaffedes der til denne alle de almindelige tvangs- 

 apparater med undtagelse af overraskelsesbadet, som man ikke vilde vide 

 af; men kun dreieapparaterne benyttedes som kurmidler, de øvrige mekaniske 

 redskaber alene som beskyttelsesmidler og til opretholdelse af disciplin. 

 For de Reilske fantasterier var man nogenlunde fri ^ 



PiENiTZ fik i sin anstalt fuld frihed til at behandle, som han vilde, og 

 de metafysiske idéer havde saavidt stor magt over ham, at den psykiske 

 behandling ialfald i den første tid stod for ham som en væsentlig" faktor i 

 den psykiatriske therapi. Imidlertid tog udviklingen en retning, der styr- 

 kede hans somatiske anskuelse og efterhaanden førte ham — og end mere 

 hans elever — over til den somatiske leir, som han vel i sine senere aar 

 nærmest tilhørte. 



For PiENiTz's grundlæggende arbeide for den tyske anstaltspleies ud- 

 vikling skal vi det følgende nærmere redegjøre. 



Som tidligere (B. I s. 41) omtalt, var Christian Friedrich Nasse 

 og Karl Wigand Maximilian Jacobi grundlæggerne af og førerne for den 

 naturvidenskabelige (biologiske) skole i Tyskland. 



Nasse, der i 1800 var bleven dr. med., blev i 1815 professor ved den 

 nyoprettede medicinske klinik i Halle og kom i 1822 til Bonn som pro- 

 fessor ved det derværende universitet. Han var en fremragende indre- 

 mediciner og den første t^'ske kliniker, som anvendte den fysikalske under- 

 søgelsesmethode ved sygesengen. Han arbeidede allerede tidligt med 

 psykiatri og stiftede i 1818 »Zeitschrift, für psychische Aerzte«, hvilket han 

 under en ny titel »Zeitschrift für Anthropologie« holdt gaaende til 1826. 

 I 1838 stiftede han sammen med Jacobi, Jessen, Flemming og Zeller 

 »Zeitschrift für die Beurtheilung und Heilung krankhafter Seelenzustände«, 

 af hvilket tidsskrift der dog kun udkom et bind. Nasse var en frugtbar 

 psykiatrisk forfatter; men, skjønt han hævdede den naturvidenskabelige op- 

 fattelse, kunde . han som Reils gamle yndlingselev ikke helt frigjøre sig 

 for en vis hang til mysticisme. I sin therapi fulgte han dog det somatiske 

 program. 



Nasses psykiatriske hovedfortjeneste er efter vor opfatning hans for- 

 svar for den biologiske tilregnelighedsret; og for striden om denne skal vi 



1 Se PiENiTz's redegjørelse for sine behandlingsprincipper, hvilken er optagen i Nostitz 

 UND Jänkendorf: „Die Heil- und Verpflegungsanstalt .Sonnenstein". 



