40 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



ødelagte, besat af Østerrigerne, hvorefter sindss3'geanstalten atter blev 

 flyttet ind. Betydelige byggearbeider var da nødvendige, før alt var bragt 

 i fuld orden. 



NosTiTz UND Jänkendorf, der havde været sjælen i arbeidet med an- 

 staltens oprettelse, modtog nogle aar senere en opfordring fra Rusland om 

 at afgive en betænkning angaaende den russiske anstaltsbehandlings refor- 

 mering, og han udarbeidede i denne anledning sin banebrydende bog: »Die 

 Heil- und Verpflegungsanstalt Sonnenstein«, hvilken udkom i 1829, dedi- 

 ceret til kongen af Sachsen. I dette 1249 oktavsider store værk behandles 

 ikke blot alle principspørgsmaal vedkommende indrettelsen af sindssygean- 

 stalter med indgaaende fagkundskab, grundighed og klarhed; men der rede- 

 gjøres tillige for en uhyre mængde detaljer, som har interesse for anlæg 

 af sindssygeanstalter. Bogens motto er Horats's vers: 

 »Nemo tam ferus est, ut non mitescere possit, 

 si modo culturæ patientem commodet aurem«^ 

 V. NosTiTZ UMD Jänkendorf opstiller følgende satser: 

 i) Ingen anstalt maa optage et for stort antal personer. 



2) Ingen anstalt bør have et blandet formaal; hvis et saadant er uom- 

 gjængelig nødvendigt, maa de forskjellige opgaver ligge mest muligt nær 

 hverandre, være beslægtede og ligeartede (analoge). 



3) Anstalten maa for sit formal være almindelig, det vil sige: dens 

 pladsantal maa ikke være begrænset til et normaltal -^ 



I medhold af disse satser udvikles og begrundes følgende principper. 



Det er et statsformaal at tilveiebringe og drive anstalter med det for- 

 maal at helbrede sindssyge, og staten skal derfor bygge og drive saadanne 

 med et tilstrækkeligt antal pladse. Staten kan dog ogsaa paa visse strenge 

 betingelser tillade private at oprette og drive saadanne anstalter. 



Ingen helbredelsesanstalt maa forbindes med nogensomhelst anden ind- 

 retning, heller ikke med et hospital eller sygehus. 



Helbredelsesanstalterne maa være egne instituter, der maa gives den 

 størst mulige selvstændighed. 



Lægen maa være anstaltens sjæl; hele hans arbeidskraft maa være 

 viet denne, og han maa holde alt, hvad der foretages i anstalten, i sin 

 ledende haand.' 



Satsen om, at ingen anstalt bør have et blandet formaal, førte Nostitz 

 UND Jänkendorf til at opstille den fordring, at helbredelsesanstalterne ene 

 og alene skulde have til opgave at helbrede sine patienter. Ganske vist 



^ Ingen er saa haard, at han ikke kan formildes, naar man paa en dannet maade laaner 



ham et taalmodigt øre. 

 - Med andre ord: Den maa have et for det maximale behov tilstrækkeligt antal pladse 



(som f. ex. en strafanstalt) og kan derfor ikke nægte optagelse paa grund af pladsmangel. 



