I916. No. II. OM SINDSSYGEPLEIENS UDVIKLING I EUROPA. 45 



nogen af de tyske stater givet love om sindssj^ges behandling og forplei- 

 ning; men flere af disse stater, blandt hvilke Preussen, havde efterhaanden 

 ved kgl. anordninger og ministerielle reskripter tilveiebragt ret fuldstændige 

 forskrifter angaaende alle de emner, som almindeligvis behandles i en 

 saadan lov. 



I Sverige ledede den ovennævnte henvendelse fra Serafimergildet til 

 Kongen foreløbigt ikke til andet resultat end nogle mindre forbedringer 

 ved de bestaaende sindssygeanstalter. Det var forst, efterat lægen ved 

 Danviken hospital, Karl Ulrich Sonden (1802 — 75) i 1834 var hjemkom- 

 men fra en psykiatrisk studiereise i udlandet, at der kom fart i reform- 

 arbeidet. I 1844 blev der nedsat en kongelig kommission med Sonden 

 som ledende mand med det opdrag at fremkomme med forslag til en gjen- 

 nemgribende reform af sindssygepleien, og i 1846 blev der efter foran- 

 ledning af denne kommission foretaget en tælling af de sindssyge. 



Kommissionen udarbeidede et udkast til en organisatorisk anordning 

 angaaende sindssygepleien, og ved kgl. resol. af 5te Marts 1858 udfærdi- 

 gedes en stadga (anordning), i det væsentlige overensstemmende med udkastet. 

 Da denne anordning, der ikke sondrer mellem helbredelses- og pleieanstal- 

 ter, er udfærdiget efter udløbet af det tidsrum, vi her behandler, og da 

 den heller ikke vides at have ovet nogen indflydelse paa udviklingen i 

 Norge, finder vi ikke grund til her at gaa nærmere ind paa en rede- 

 gjorelse for dens bestemmelser, saameget mere som den den 2den No- 

 vember 1883 blev afløst af en ny stadga, der indførte en deling mellem 

 helbredelsesanstalter (»hospitaler«) og pleieanstalter (»asyler«), som dog 

 gjennemgaaende er relativt forbundne. 



Skjønt der ikke fandt noget samarbeide sted mellem de psykiatriske 

 reformbevægelser i Danmark og Norge, finder vi det alligevel hensigts- 

 mæssigt lidt udførligere at omtale det danske program ^ fordi det gjennem- 

 førte væsentlige dele af de planer, som Holsi forgjæves havde sogt at 

 realisere i Norge, og navnlig fordi baade modsætningen og ligheden i 

 Holsts og Majors programmer træder skarpere frem, naar de sees i lys 

 af den danske reform. 



^ De, som ønsker at sætte sig nærmere ind i denne sag, vil finde en udførlig redegjorelse 

 i Helwegs ovencit. bog. 



