54 ■ i'AUL WINGE. M.-N. li\. 



Allerede dengang havde Major psykiatriske interesser, men disse blev 

 først de alt overveiende, da en personlig ulykke rammede ham. Han havde 

 forlovet sig med sin søsterdatter Fanny Rahbek {1821 — 1899), og kort efter 

 blev hun rammet af sindssygdom. Sammen med hendes moder fulgte han 

 hende til sindssygeanstalten i Schleswig, og her traf han første gang sam- 

 men med Jessen. Major besluttede sig nu til at vie lindringen af de sinds- 

 syges lidelser sit liv og arbeide — dog fra første stund af under tvil og 

 ængstelse, en tvil, som han neppe nogensinde helt overvandt. Allerede 

 dengang kom mistrøsten over ham. Slægtsarven og forlovelsen med søster- 

 datteren var jo vel skikket til at vække bekymring. Men Major var allige- 

 vel opfyldt af tidens psykiatris optimistiske idéer, da han i November 1842 

 tog medicinsk examen og allerede den 22de December s. a. søgte stipen- 

 dium af statskassen for at uddanne sig som sindssygelæge ^ Da stipendiet 

 ikke dengang blev uddelt, reiste Major i Februar 1843 paa egen bekost- 

 ning tilbage til Jessen, som med den største interesse og imødekommenhed 

 tog sig af ham. 



Jessen opfordrede paa det kraftigste Major til at fortsætte sit stu- 

 dium og udvirkede tilladelse for ham til at deltage i behandlingen af de 

 syge, hvoraf en del blev overgivet til hans specielle omsorg. Major ar- 

 beidede nu et aars tid hos Jessen, og i lobet af denne tid fattede han den 

 plan at udarbeide et motiveret forslag til oprettelse af en sindss3'geanstalt 

 i Norge, en opgave, til hvis løsning Jessens rige bibliothek frembød de 

 bedste hjælpemidler. 



For imidlertid saa nøie som muligt at sætte sig ind i forholdene, før 

 han begyndte paa arbeidet med de specielle dele af sit verk, foretog Major 

 vinteren 1843 — 44 reiser til England, hvor han besøgte sindssygeanstal- 

 terne i og omkring London, og derfra til Belgien og Tyskland, hvor han 

 ligeledes besøgte de bet3'deligste sindssygeanstalter-. Vaaren 1844 vendte 

 han atter tilbage til Jessen, som den 23de April 1844 udstedte en attest, 

 hvori Major betegnes som en mand, der er særlig skikket som sindssyge- 

 læge^. 



Majors reformarbeide nød fra første færd den mest ubetingede aner- 

 kjendelse hos alle vedkommende, og hans planer og forslag blev uden 

 nogen væsendig indvending eller afkortning bifaldt af samtlige autori- 

 teter, ligetil hans lovudkast kom under behandling i Stortinget. Men da 



1 Det medicinske fakultet havde tidligere udtalt sig for ønskeligheden af at tildele en 

 sindssygelæge stipendium for at uddanne sig i psykiatri. Majoks ansøgning er oftent- 

 liggjort i ScHARFFENBERGS netop citerede atbeide. 



2 Se „Departements-Tidende" 1846 s. 147. 



3 Herom mere nedenfor. 



