igi6. No. II. OM SINDSSYGEPLEIENS UDVIKLING I EUROPA. 63 



første Grundvold, baade for Forbedringerne af de Sindssyges Forholde, 

 og for Lægevidenskabens Freniadskriden i denne Retning, var i alle Lande, 

 at Staten erkjendte denne Deel af sine Medlennner ikke blot for Syge og 

 Hjælpeløse, der i ligesaa høi Grad trængte til og vare modtagelige for 

 lægevidenskabelig Behandling og Omhue, som le_§-emligt Helbredssvage, 

 men ogsaa for Helbredelige, der kun ved Ligegyldighed, Forsømmelse eller 

 virkelig Mishandling saa ofte nedsynke eller nedstødes i hjælpeløs Elendig- 

 hed og livsvarig Jammer. 



Gjennemtrængt af denne Erkjendelse og anerkjendende sin dobbelte 

 Forpligtelse, naar den, til den offentlige Sikkerheds og Ordens Oprethol- 

 delse, saae sig nødt til at overtage \'aretægten af de Sindssyge, overgav 

 den offentlige Magt dem ikke længer til Politi-Opsigt, men til Lægeomsorg. 



Det første Skridt til en virkelig Forbedring maatte være at forskafte de 

 Sindssyge andre og bedre indrettede Opholdssteder, hvor ikke aliène de første 

 Betingelser for legemligt \'elvære bleve fyldestgjorte, men hvor ogsaa i den 

 hele Behandling den menneskelige \'ærdighed blev respecteret i de Sinds- 

 syge, og hvor alt blev iagttaget for at befrie dem for deres skrækkelige 

 Ulykke. \'ed Indretningen af disse nye l'ilflugtssteder, som ikke havde 

 noget tilfælleds med de gamle Dolhuse, manglede man dog saavel faste 

 Regler og Principer som sikkre Erfaringer om Middel og Hensigt. Det 

 var altsaa en Selvfølge, at i deres hele Organisation mange uvigtige, ja 

 urigtige Hensyn, mange \'ildfarelser, ja phantastiske og grundløse Ideer 

 maatte gjøre sig gjældende. De fleste af disse ere vel nu fordrevne ved 

 Videnskabens hoiere Udvikling, men mange bestaae dog endnu som kost- 

 bare og varige Chiystallisationer i Steen og Kalk af vrange Meninger, og 

 ved en uforstandig og tankeløs Efterligning af det Gamle kunne de endnu 

 udøve en skadelig Indflydelse. 



Fra dette Synspunkt maa man især betragte den Adskillelse mellem Hel- 

 bredelses-Asyler og Pleie-Huse, som man finder gjennemført ved mange af de 

 ældre Indretninger for Sindssyge. Paa den Tid, da disse forbedrede Foran- 

 staltninger bleve indførte, maa man næsten erkjende Nødvendigheden og Rig- 

 tigheden af en saadan Adskillelse; thi da Regjeringen og Folket med Mistillid 

 betragtede de betydelige Oftere, som disse nye Forbedringer udfordrede, da 

 den gamle Fordom om disse Sygdommes Uhelbredelighed endnu skulde 

 fordrives ved at bevise Paastanden om deres Helbredelighed, hvorved al- 

 lene de nye Fordringer kunde retfærdiggjøres, og de indførte Forbedringers 

 fremtidige Bestaaen og Freniadskriden betrygges, da var det paa een Gang 

 nødvendigt, baade at indskrænke sine Fordringer paa alle mulige Maader, 

 og ved det størst mulige Antal af erholdte Helbredelser for stedse at til- 

 intetgjøre hiin fordærvelige Fordom om disse Sygdommes Natur. I begge 



