1916. No. II. OM SINDSSYGEPLEIENS UDVIKLING I EUROPA. 65 



sigtsmæssigt Pleie-Huus betydeligt stegne, saa at egentlig al Forskjel imel- 

 lem dem indskrænker sig til enkelte uvæsentlige, simplere huuslige Ind- 

 retninger. Og det er saalangt fra at man kan haabe oekonomiske For- 

 dele ved at lade saadanne Etablissementer bestaae fuldkommen uafhæn- 

 gige og adskilte fra hinanden, at tværtimod de uhelbredelige Syge ved 

 deres Arbeide og Flid ville geraade Asylet til de væsentligste Fordele, 

 ikke at tale om, at den fælleds Administration vil spare Staten mange unød- 

 vendige Udgifter. Den eneste virkelige Grund, som kunde tale for endnu 

 at beholde saadanne særskilte Indretninger, er alene den, at man derved 

 kan forhindre, at S3'ge. hvis Tilstand er langvarig, eller om hvis Hel- 

 bredelse man har mindre Haab, optage Pladsene i Asylet for Individer, 

 der love et heldigere Udfald af Behandlingen. Men denne Overfyldning 

 kan dog paa en langt hensigtsmæssigere Maade undgaaes, enten idet man 

 giver Asvlet en saa betydelig Udstrækning fra Begyndelsen af, at det kan 

 rumme alle Svge af det District, hvorfor det oprettes, i hvilket Tilfælde 

 det da ogsaa indeholder en Afdeling for de Patienter, som kunne leve 

 under simplere Forhold, eller bedre, idet man fra Begyndelsen af opretter 

 et mindre Asyl, som kan optage alle Syge, og ved indtrædende Over- 

 fyldning opfører i umiddelbar Nærhed og under samme Administration og 

 Direction et Bi- Asyl for Syge, som for Øieblikket ikke befinde sig i directe 

 Behandling, men som dog, naar deres Tilstand maatte udfordre det, øie- 

 blikkeiigt og uden alle hindrende Formaliteter kunne blive forflyttede til 

 Helbredelses- eller Hoved- Asylet ^ 



Erfaring har altsaa noksom beviist, at Adskillelsen imellem disse Syge 

 i Helbredelige og Uhelbredelige, og af de for dem oprettede Etablissementer 

 i Helbredelses-Asyler og Pleie-Huse ikke er begrundet i Virkeligheden, at 

 den er umulig i videnskabelig, utilladelig i moralsk samt upassende og 

 ufordeelagtig i praktisk og oekonomisk Henseende. 



Det laae dog i Forholdenes Natur, at her udfordredes extraordinaire 

 Anstrængelser og store Opoffrelser, hvilke derfor ogsaa paa flere Steder 

 længe afholdt fra i denne Henseende at gjennemføre de nødvendige Re- 

 former. 



Englands og Frankrigs Exempler vare imidlertid for glimrende til 

 ikke at blive bemærkede og de Resultater, de opnaaede, for heldige til 

 ikke at opfordre til Efterligning. 



Allerede for et halvt Aarhundrede siden vare næsten alle civiliserede 

 Nationer forsynede med Asyler for disse Ulykkelige, og kun faa af Evropas 

 Lande gjøre endnu herfra en sørgelig Undtagelse.« 



1 Dette er jo i virkeligheden det samme som Damerow's forslag til relativt forbundne 

 anstalter. 

 Vid -Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1916. No. 11. 5 



