76 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



kun udstrækker sig til andre Syge i en med det første forbunden Søster- 

 anstalt.« — — ■ — • — — — — — — — — — — — 



Endvidere vilde, imellem et mindre Antal af Patienter, Indførelsen af en 

 passende Classification blive umulig, da der paa en Afdeling ofte vilde 

 falde blot et enkelt Individ, og da de indskrænkede huuslige Forholde vilde 

 gjøre de Syges Adskillelse uudførlig. Man blev da nødt til at lade alle 

 Patienter trænge sig imellem hinanden eller til at lade dem føre et endnu for- 

 dærveligere indespærret Celleliv, i hvilken Henseende gjentagende maa be- 

 mærkes, at Classificationen ikke alene er en Forholdsregel, hvorved de forskjel- 

 lige Syge forhindres fra skadeligt at paavirke hinanden, men at der ogsaa ved 

 den i de Syges Behandling opnaaes de betydeligste Fordele, idet man ved 

 enhver Forbedring, som indtræder hos Patienterne, kan bringe dem i For- 

 holde, der svare til deres forandrede Tilstand, og da det tillige derved bli- 

 ver muligt at forskaffe dem en passende Omgang og den nødvendige sel- 

 skabelige Adspredelse, hvilket paa ingen anden Maade kan opnaaes. I 

 smaa Asyler vil endelig ogsaa en regelmæssig Sysselsættelse bortfalde af 

 sig selv, thi deels vil det være umuligt uden Tvang at holde de enkelte 

 Syge til et eensomt Arbeide; imedens derimod imellem et større Antal den 

 Ene opmuntrer og underholder den Anden, og den Ene følger den Andens 

 Exempel; deels vil den nødvendige F^ærdighed i de forskjellige Arbeider 

 mangle under det indskrænkede Opsynspersonale, som skal anviise og lede 

 de Syge; deels bliver endelig ogsaa Anskaffelsen af de mange Apparater 

 og Indrettelsen af ordentlige Værksteder umulige for disse smaa Asylers 

 indskrænkede Midler. 



Lægens bestandige Nærværelse, en ordentlig Classification og en regel- 

 mæssig Arbeidsvirksomhed imellem de Syge er altsaa de Fordele, som de 

 smaa Asyler maae undvære. — — — — — ■ — — — — — 



Paa den anden Side finde vi dog ogsaa vægtige Grunde, som tale imod 

 en altfor stor Udvidelse af Sindssyge-Asylerne. De maa nemlig aldrig 

 opnaae en saadan Størrelse, at det nøiagtigste Overblik over det hele bli- 

 ver umuligt for den dirigerende Læge eller at den Eenhed i Ledningen, der 

 er den egentlige Livs-Nerve i Asylets indre Organisation, gaaer tabt. — 



imidlertid stemme dog de fleste erfarne Læger som Jacobi^, Ferrus', 

 Tuke\ Roller^ og fl. overeens deri, at en med sit Fag fortrolig Læge, 

 der paa alle Maader seer sig understøttet paa det bedste, ikke formaaer at 



Ï Udhævet af Majok. 



