I916. No. ir. OM SINDSSYGEPLEIE.NS UDVIKLING 1 EUROPA. 77 



lede Behandlingen af mere end 200 helbredelige Sindssyge og paa samme 

 Tid fyldestgjøre de Fordringer, som \'idenskaben gjør med Hensyn paa 

 hans egen fremadskridende Udvikling. Men med dette Antal af saakaldte 

 helbredelige Syge skulde efter Omstændighederne kunne forenes et større 

 eller mindre Antal af de Sindssyge, der, paa Grund af deres temporære 

 Tiistand, ikke fordre et saa ideligt Lægetilsyn. — — — — — — 



Iberegnet disse sidste Arter af Syge, som man engang kaldte Uhel- 

 bredelige, antage de samme Forfattere, at et Sindssyge-Asyl ikke bør ind- 

 rettes for mere end 400 Patienter. 



Dog synes dette Antal allerede langt at maatte overstige een Mands 

 Kræfter, og altid vil det være forkasteligt at lade to mere eller mindre 

 sideordnede Læger virke i det samme Asyl. Det Rigtige vilde derfor 

 sikkerlig altid være kt indrette Helbredelses- Asyler for kun i5ohøist 200* 

 S3'ge, og for Fremtiden opgive enhver Tanke om en umiddelbar Udvidelse 

 deraf, eller en Forøgelse af det Antal Patienter, som skulde overgives een 

 Læges Behandling. — — — — — — — — — — — — 



Under disse Omstændigheder vil det vel være rigtigst først at opfere et 

 mindre Asyl for 150 Patienter, men som dog maa være bestemt til at optage 

 alle Slags Sindssyge uden Forskjel. Inden en Overfyldning vil kunne ind- 

 træde enten ved en talrigere Søgning, eller ved at Patienter, hvis Sygdom 

 enten er af lang \'arighed, eller om hvis Helbredelse man har mindre Haab. 

 optage Pladsen, vil der være Tid nok til at indrette As\'ler i andre Dele af 

 Landet og til at udvide det første ved i dets umiddelbare Nærhed og under 

 den samme Administration og Oekonomie at opføre en anden Bygning for 

 saadanne Syge, som ikke befinde sig i directe Cur. At en saadan L'd- 

 videlse engang vil blive nødvendig, selv om Asylet senere blot skulde op- 

 tage Patienter fra Agerhuus Stift, er vist rimeligt, da dette Stift alene inde- 

 holder mere end 1000 Sindssyge.« 



I sjette stykke, der indtager omtrent halvanden side. bemærker ^LAJOR 

 i det væsentlige: 



» — — — — Den lille \'erden indenfor Asylets Grændser maa 

 nemlig kunne gaae sin egen Gang, uforst3'rret og uberørt af alle ydre For- 

 holde. Dette maa ikke og kan ikke opnaaes ved Mure og Grave men 

 alene ved en eensom, isoleret Beliggenhed. Asylet maa derfor være til- 

 strækkelig Qernet saavel fra Byer som fra talrigt besøgte Steder og Lande- 

 veie og derhos være omgivet af et fredet Terrain, for at forebygge Ind- 



* Udhævet af Maior. 



