PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



ANDET KAPITEL. 

 Loven af 17de August 1848 og asylernes oprettelse. 



D, 



'et vil af ovenstaaende uddrag af hans redegjerelse for sit forslag af 

 15de Oktober 1844 fremgaa, at Major allerede i sit første litterære arbeide 

 hævdede statens forpligtelse til at overtage ledelsen af sindssygepleien ; og 

 dette krav til staten betonede han endnu stærkere i sin ovenciterede ind- 

 beretning om sindssygeforholdene i Norge i 1846, hvor han bl. a. udtaler^: 

 »Det bliver i administrativ Henseende ubegribeligt, hvorledes man kan hen- 

 lægge til Staten Omsorgen for de Mennesker, som paa Grund af deres 

 moralske Tilstand med fuld Bevidsthed træde i Kamp mod de herskende 

 Love, men derimod overlade til Kommunerne Omsorgen for dem, som for- 

 medelst Sygdom ikke kunne begribe og altsaa heller ikke befølge disse 

 Love. Begge Klasser blive dog Gjenstand for den samme administrative 

 Forholdsregel, nemligen Berøvelse af den personlige Frihed. Grunden 

 kan ikke være Frygt for den almindelige Sikkerhed, thi de Midler, som 

 anvendes imod ubændige Sindssyge ville være aldeles tilstrækkelige 

 mod den farligste Forbryder. Heller ikke kan det være, for at forebygge 

 Mishandlinger, thi intet Menneske, som i tilregnelig Tilstand havde over- 

 traadt Lovene, vilde nogensinde savne de talrigste Sympathier og de 

 ivrigste Forsvarere, dersom han blev udsat for saadanne Mishandlinger, 

 som man ligegyldigen lader de utilregnelige Sindssyge vederfares. De 

 Sidstes Antal er langt større end de Førstes, og skulle de modtage en 

 .saadan Behandling, som de med fuldeste Ret kunne fordre, da vilde derved 

 Kommunerne paabyrdes en endnu mere uforholdsmæssig Last, end om 

 man paalagde dem Omsorgen for de moralsk Angrebne. Disse har dog 

 Staten forlængst taget under sin umiddelbare Beskyttelse, og nu, da man 



^ Side 33, sp. 2. 



