loo PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Stammende ord ^, hvis betydning: »tilflugtssted«, »fristed« var den dannede 

 almenhed bekjendt. Ordet betegnede saaledes netop, hvad det skulde, nem- 

 lig et sted, der pligter at yde beskyttelse og barmhjertighed. Ordet »asile« 

 havde ogsaa den væsentlige fordel, at det ikke havde nogen bibetydning 

 (betydningsnuance), som kunde fremkalde begrebsforvirring, og heller ikke tid- 

 ligere var taget i brug af lovgivningen for andet øiemed. Ordene »hôpital« 

 og »hospice« var mindre skikkede, for det første fordi de begge har en bi- 

 betydning, som for tilfældet ikke passer, og for det andet, fordi de allerede 

 var optagne af lovgivningen. »Hôpital« og »hospice« betegner nemlig et 

 sted, hvorhen gjesterne frivillig søger-, medens »asile« ikke har denne 

 bibetydning; og »hôpital« var desuden taget i teknisk brug som betegnelse 

 for anstalter, paa hvilke denne bibetydning netop passer. 



Den franske lov accepterede ikke »asile < som teknisk ord, men valgte 

 istedet det indifferente »etablissement« (etablissement d'aliénés), og Ty- 

 skerne benyttede ogsaa det tilsvarende ord »Anstalt« (Irrenanstalt). Engelsk- 

 mændene optog derimod Asylum (lunatic asylum) som betegnelse for de 

 offentlige sindssygeanstalter. Danskerne har ogsaa benyttet det indiffe- 

 rente »Anstalt« og forøvrigt tidligere holdt sig nær op til den ældre be- 

 tegnelse, idet man benyttede betegnelsen »Daareanstalt< , hvilken senere er 

 ombyttet med »Sindssygeanstalt«. 



Den norske kommission af iste Juli 1825 drøftede ogsaa spørgsmaalet 

 om betegnelsen for sindssygeanstalterne, hvilket den tillagde adskillig vægt^. 

 Den kom imidlertid let unda den hele vanskelighed, idet den gav stiftel- 

 serne og ikke disses anstalter navn. Efter kommissionens forslag kunde 

 man saaledes tale f. ex. om .St. johannesstiftelsen ved Kristiania, naar man 

 mente dennes anstalt. 



Da Major ikke vilde gjøre anstaltbehandlingen af sindssyge til et 

 stiftelses-monopol, kunde han selvfølgelig ikke løse navnespørgsmaalet paa 

 denne maade, og da han var enig i, at det gamle navn »dolhus« ikke burde 

 opretholdes, var han henvist til at søge forbilledet for det nye navn i ud- 



1 Af aavXor (Polybios) for àav'l.ia af n privalivum og ov'/.of, rov, bytte, særlig tempelran. 

 Verbet ai/.dco betyder „borttage", „medtage", „rove". Den indoeuropæiske rod er lige- 

 som ordets grundbetydning ukjendt. 



2 Latin hospifalis af hospes (opstaaet af *hosti-potis|. Heraf ogsaa dannet liospitiitm 

 (hvoraf fransk hospice]. Hostis er af indoeuropæisk stamme gliosti-. Af dens germanske 

 form gasti- haves tysk Gast, dansk og norsk gjest. Hostis bet\-der ogsaa oprindelig 

 „fremmed"; betydningen „fiende" er en senere udvikling. 



Latin potis (f. ex. i possum), gotisk faf)S, betyder „mægtig", „havende magt over". Græsk 

 nùote „ægtemand". *Hosti-potis (hospes) betyder saaledes egentlig „den der har magt over 

 de fremmede", „den som steller med gjesterne" altsaa: „vært". Paa latin har udvik- 

 lingen ført til, at ordet er kommet til at betyde baade „vært" og „gjest", Hofpitalis 

 betyder „gjesifri" og liospitiuni „hei berge". 



3 Se kommissionens beretning s. 24. 



