112 PAUL WIXGË. M.-N. Kl. 



legemlig som i aandelig Henseende, og som tjene til at bortlede deres 

 Opmærksomhed fra Tanker og Følelser, knyttede til deres forstyrrede Til- 

 stand. Vi maae anføre at Virkningerne af at man forskaffer de Sindssyge 

 Beskjæftigelse og Adspredelse have ved den fælleds Erfaring viist sig i 

 høieste Maade heldbringende og velgjørende, Sysselsættelse med Mark- og 

 Have-Arbeide og Fornøielser i fri Luft ere mest fordelagtige, da de ikke alene 

 tjene til at beskjæftige Sindet, men ogsaa til at give Legemet Kraft og til 

 at fremkalde en sund Virksomhed i de naturlige Functioner. Sysselsæt- 

 telse af Haandværkerne i Værksteder af forskjellig Beskaffenhed er langt 

 fra forbundet med de samme Fordele. Omendskjønt ogsaa en saadan Be- 

 skjæftigelse frembringer meget heldige Virkninger, bør man dog kun an- 

 vende den som et Tillæg til Sysselsættelsen i fri Luft.« — Forsaavidt 

 som nu Muligheden af at indføre et saadant virksomt Liv for en stor 

 Deel beroer paa Asylernes Beliggenhed og indre Disposition, og da 

 dets Gjennemførelse og Overholdelse fordrer en høi Grad af Ud- 

 holdenhed og Anstrængelse fra Bestyrelsernes Side, bliver det nødvendigt 

 at man ved Lovgivningen paa alle Maader søger at sikkre Opnaaelsen af 

 et for Patienternes Velvære og Helbredelse saa væsentligt Gode. De i § 

 I og 4 i denne Henseende indførte Betingelser ere derfor af gjennem- 

 gribende Vigtighed, om de end ved første Blik kunne synes at henhøre 

 til Detailler af en secundair Orden.« 



Departementet udtaler i sit ovencit. foredrag angaaende vor paragraf 

 følgende: 



»Naar der i § i som Betingelse for, at Autorisation til et Sindssyge- 

 Asyls Anlæg skal kunne meddeles, fordres, at det skal være aldeles adskilt 

 fra alle andre Indretninger, maa det vistnok indrømmes, at denne Fordring 

 i enkelte Tilfælde, navnlig i Byerne, kan medføre en Forøgelse af Udgif- 

 terne ved Anlægget, som ellers kunde have været undgaaet. Denne Be- 

 tragtning kan Departementet dog ikke tillægge afgjørende Betydning ved 

 Siden af de vægtige Modgrunde, som af Candidat Major for bemeldte Be- 

 stemmelse ere anførte, og hertil kommer desuden endnu, at Erfaring, saa- 

 ledes som t. E.\. i Stavanger i, allerede tilstrækkelig har viist, til hvilke 



1 I sin indberetning om sindssygefoiholdene i Norge i 1846 bemærker Major angaaende 

 Bergens Mentalsygehi's side 8 spalte 2 følgende: „1 administrativ Henseende henhører 

 det mentale Sygehiius under Kommitteen for det almindelige Sygehuus, og en fælleds 

 Øconomi forsyner begge Indretninger. For at opnaac denne i og for sig urigtige For 

 bindelse, var det, at man bestemte sig til at give Mental-Sygehuset den beskrevne og 

 alle Henseender ufordelagtige Beliggenhed inde i Byen." Under Omtalen af „Slavan 

 ger Hospitals Daarekiste" nævnes den saakaldte „kombinerede indretning", som den 

 gang var under opførelse, og som Major betegner som en ganske forkastelig institution 

 Hertil sigter formentlig departementets bemærkning. 



