I916. No. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1848 OSV. II3 



uhensigtsmæssige Resultater Tilladelse til at combinere en Pleiestiftelse 

 for Sindssyge med andre offentlige Indretninger kan lede. Disse Ulemper 

 ville formeentlig. om end i mindre Grad, vise sig ved enhver saadan For- 

 bindelse, hvor det, som af Candidat Major bemærket, sandsynligviis stedse 

 vil blive Tilfældet, at de Sindss3'ges Interesser, deels af gammel Vane, 

 deels paa Grund af manglende Indsigt, ville blive utilbørligen tilsidesatte.« 



Stortingskomitéen har ikke i sin indstilling nogen særlig bemærkning 

 om vor paragraf, og denne fremkaldte heller ingen diskussion under stor- 

 tingsdebatterne. Den blev enstemmigt vedtagen af begge ting. 



Vi gaar derefter over til fortolkning af paragrafen. 



Det fremgaar efter min opfatning af ovenstaaende, at vor paragrafs 

 kilder er saa godt kjendte, dens motiver saa fyldige og dens sprog saa 

 korrekt og koncist, at dens fortolkning ikke burde frembyde nogen større 

 vanskelighed eller tvil. Imidlertid har paragrafens klare affattelse ikke 

 beskyttet den mod misforstaaelser af dens mest fundamentale bestemmel- 

 ser; og det er derfor nødvendigt at underkaste den en temmelig udførlig 

 gjennemgaaelse. 



Til forstaaelse af den hele rækkevidde af dette lovsted, som har en 

 saa væsentlig betydenhed for lovens hele struktur og økonomi, er det nød- 

 vendigt at fortolke det i sammenhæng med samtlige paragrafer i lovens 

 første til fjerde kapitel, og herunder maa man særlig tage hensyn til §§ 3 

 og 8, hvilke forøvrigt heller ikke kan forstaaes uden i sammenhæng med § i. 

 Vi kommer derfor i det følgende atter tilbage til nærværende paragraf. 

 'Endelig bliver det nødvendigt, før vi afslutter vor gjennemgaaelse af 

 lovens tredje kapitel, at kaste et tilbageblik paa paragraferne i — 14, da vi 

 alene herved kan opnaa at g've en samlet fremstilling af sindssygeasylernes 

 organisation og retsstilling. 



Naar paragrafen beg3mder med ordene: »Intet Asyl for Sindssyge 

 maa oprettes uden kongelig Autorisation«, synes dens mening os udtrykt 

 saa tydeligt som overhovedet muligt. lalfald havde vi ikke ventet, at endog 

 ordene »Intet Asyl« skulde volde fortolkningsvanskeligheder; og dog har 

 disse ord forekommet kompetente jurister upræcise, idet man har ment, at 

 de kunde læses, som om der stod »Intet Asyl for Sindssyge, som ikke eies 

 af Staten, — — .« 



I 1915 har en af vore retslærde (høiesteretsassessor Reimers) under 

 mærket H. F. R. i det i Kristiania udkommende dagblad »Aftenposten« 

 skrevet et par artikler: »Lidt sindssygeret«, og i den ene af disse udtaler 

 han følgende^: — — — »Der er imidlertid blandt disse theses to, og det 



1 Se „Aftenposten" No. 352 '^' 7 1915. Artiklerne var foranledigede ved nogle kort forud 

 i samme avis af nærværende foi fatter offentliggjorte artikler under samme titel. 

 Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1916. No. 11. 8 



