IÇIÔ. No. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1848 OSV. II5 



forstaaet som her anført, og der er aldrig blevet udfærdiget noget fælles- 

 regulativ. 



Vort lovsted har, ligesom de fleste af sindssygelovens øvrige bestem- 

 melser, været »fortolket« paa forskjellig maade — eller mere ligefrem 

 sagt — tilsidesat. Det blev ikke formelt opfyldt ved Gaustad asyls aab- 

 ning, idet der for dette ikke blev approberet et endeligt regulativ, men 

 kun et midlertidigt reglement, som forøvrigt fremdeles er gjældende. Da 

 imidlertid dette indeholder alle de bestemmelser, som skal findes i et re- 

 gulativ, er denne tilsidesættelse af loven kun rent formel og uden nogen 

 praktisk interesse. Af større betydenhed er ialfald en anden »fortolkning« 

 af vort lovsted. 



Sindssygeloven indeholder ingen bestemmelse, der aabner Kongen ad- 

 gang til at overdrage approbationens udfærdigelse til nogen anden myn- 

 dighed; men ikke desto mindre har saadan overdragelse fundet sted. Ved 

 kgl. resolution af lode Juli 1865 bemyndigedes Indredepartementet til at 

 foranledige foretaget de forandringer i regulativet for Oslo hospitals sinds- 

 sygeasyl, som asylets udvidelse maatte gjøre paakrævede eller hensigts- 

 mæssige, og noget lignende skede senere med regulativet for Kriminal- 

 asylet i Trondhjem. Ved kgl. resolution af 24de Januar 1895 blev der 

 nemlig approberet et regulativ for det midlertidige Kriminalasyl, og da 

 denne anstalt var bleven lovfæstet, udfærdigede Justitsdepartementet 

 under iste Juli 1898 et nyt regulativ for den. 



Regulativbestemmelsen om de nyoprettede asylers fuldkomne adskil- 

 lelse fra alle andre indretninger har været gjort til gjenstand for en lig- 

 nende baade mod lovstedets bogstav og aand stridende fortolkning, nemlig 

 i Justitsdepartementets skrivelse af igde Marts 1891. Sammenhængen her- 

 med er følgende: 



En komité, der behandlede spørgsmaalet om anlæg af nye sygehuse 

 for Kristiania by, havde foreslaaet at knytte et sindssygeasyl til disse an- 

 læg og underlægge det samlede komplex samme administration. Den da- 

 værende overlæge ved Kristiania sindssygeasyl Peter Winge ^ der var 

 tiltraadt nævnte komité, erklærede sig uenig i dette forslag, »idet han i 

 den vedtagne Plan for Sindssygeasylets Kombination med 

 de øvrige S }• geh use maa se et Brud paa Sindssygelovens 

 § I — andet Passus — og dens § 3«-. 



I anledning af denne dissents indgav Kristiania magistrats 2den af- 

 deling under 9de Marts 1891 gjennem stiftamtmanden i Kristiania en fore- 



1 Han havde siden 1874 i en række skrivelser reist kravet paa et nyt sindssygeasyl or 



Kristiania by. 

 ^ Se Kristiania bys repræsentantskabs forhandlinger ibr 25de Ma 1893 s. 3. 



