191 6. No. II. LOVEN AF I 7 DE AUGUST 1 848 OS Y. 121 



I sine motiver anfører Major: 



»ad § 3. Uden en egen Læge, hvis Tid og Kræfter udelukkende er 

 indviet de Syges Behandling, i hvis Haand den øverste Ledning af alle 

 Tjenestens Grene er nedlagt, og paa hvem det hele Ansvar for Asylets 

 Tilstand hviler, kan intet Helbredelses- Asyl for Sindssyge existere. Valget af 

 en saadan Læge bliver derfor et sandt Livssporgsmaal for en saadan Indret- 

 ning og neppe nogen anden Embedsmand maa indrømmes en saa ubegræn- 

 set og afgjørende Indflydelse paa alle sine Omgivelser. Men forat han 

 skal kunne anbetroes en saadan Stilling, maa hans hele Liv være fuld- 

 komment bundet til, og hans hele Virken og Interesse udeelt opoftret til 

 As3'lets Tjeneste. Da hans Indflydelse skal være uafbrudt, maa hans 

 Nærværelse ikke indskrænke sig til korte daglige Besøg, men den maa 

 bestaae i en stadig Deltagelse i Asylets hele indre Liv. Ved de større 

 Asyler er en saadan Stilling af Lægen en Selvfølge, men de mindre be- 

 staaende Asyler ville aldrig saaledes fuldkomment kunne disponere over 

 en Læges Tid og Kræfter. Disse Indretningers Bestyrelse maa derimod 

 forbindes med en af de paa Stedet ansatte Lægers Functioner. Derfor er 

 det i høi Grad ønskeligt, at der ved Besættelsen af de Lægeembeder, hvor- 

 med et Asyls Bestyrelse skal forbindes, tages Hensyn til at den Læge som 

 skal udnævnes, specielt har beskjæftiget sig med Sindssygdommenes Stu- 

 dium. Muligheden af at Landets nuværende Asyler skulle kunne hæve sig 

 over deres nuværende middelmaadige Tilstand, afhænger ganske af Ud- 

 førbarheden af saadanne Arrangements. Thi skal Udvælgelsen som hidtil 

 alene beroe paa, hvilken Læge Tilfældet bringer i Nærheden af Asylerne, 

 eller hvem, en i deime Henseende ukyndig Commune-Bestyrelse hendelses- 

 vis vælger, da vil man netop i det allervigtigste Punct komme til at savne 

 enhver Garanti for As3^1ernes heldige Virksomhed. For Oieblikket har 

 man vistnok saagodtsom intet Valg i denne Henseende, da Sindssygestudiet 

 ligger udenfor næsten alle vore Lægers Kundskabssphære, men er først i 

 Nærheden af Hovedstaden et Asyl oprettet, der, dels som practisk Lære- 

 anstalt, træder i Forbindelse med Universitetet, deels ved at ansætte flere 

 yngre Hjælpelæger kan tjene til at uddanne en Deel af de Studerende i 

 denne Retning, da vil Forholdet snart forandre sig. Og selv om dette ikke 

 skulde skee, da er vistnok en saadan Læges Virksomhed af en saa høi Vig- 

 tighed, at man heller bør indkalde duelige Mænd fra Udlandet, end an- 

 betroe saa vigtige Poster til Personer, som ere mindre skikkede til at be- 

 styre dem.« 



Om § 3 gjælder det samme som om § 2 anført. Hverken departe- 

 mentet eller stortingskomitéen gjorde nogen bemærkning ved Majors for- 

 slag, som uden debat vedtoges af begge ting. 



