I916. No. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1848 OSV. I25 



frihed skulde dog departementet underrettes, og ved spergsmaal om læn- 

 gere permission skulde sagen i betimelig tid forud forelægges for departe- 

 mentet. Kontrolkommissionen og departementet — men ikke asvleieren — 

 anerkjendtes altsaa som den myndighed, der har retten til at meddele 

 permission. 



Dengang havde imidlertid departementet allerede foretaget det formelle 

 brud paa loven. Hermed er sammenhængen følgende: 



Bergens kommune var allerede før sindssygelovens emanation kommen 

 i besiddelse af stiftelsen »Bergens Sygehus« og derigjennem ogsaa af 

 dennes dolhus 3>MentaIs3'gehuset«. \'ed kgl. resolution af 15de September 

 1851 approberedes regulativ for denne indretning, og ved kgl. resolution 

 af 30te September 1882 approberedes istedenfor dette regulativ et nyt, 

 idet indretningen samtidigt omdøbtes til »Bergens bvs sindssygeasyl«. 

 Ingen af disse regulativer har nogen bestemmelse om asylbestyrerens an- 

 sættelse. Det sidste af dem siger kun: »AsN'let bliver bestvret af en 

 examineret Læge.« 



Asylet blev i 1891 flyttet til et nyopført anlæg paa Xeevengaarden, 

 og ved kgl. resol. af 31te Marts 1891 blev der approberet et nyt re- 

 gulativ for samme. \'ed dette regulativ blev der gjort nN'e brud paa sinds- 

 sygeloven af vidtrækkende konsekventser. Dets kap. I §§ 2 og 3 er nemlig 

 saalydende: 



§ 2. 

 Asylets økonomiske Overbestyrelse tilkommer Bergens Kommune- 

 bestyrelse, der gjennem en af Bergens Magistrat og Formandskab valgt 

 Tils3'nskomite paa 3 Medlemmer fører den fornødne Kontrol paa Kommu- 

 nens Vegne. 



§ 3- 



Asylet bestyres af en Overlæge, der ved Sygebehandlingen bistaaes af 

 en Reservelæge, ved Bestyrelsen forovrigt af en Forvalter og en Kasserer. 



Overlægen ansættes af Magistraten og Formandskabet under Forbehold 

 af, at kongelig Approbation erholdes paa hans Valg overensstemmende 

 med Lov om Sindssygevæsenet af i 7de August 1848 § 3. Mellem Asylet 

 og Overlægen gjælder en gjensidig Opsigelse af 6 Maaneder. 



Det er indlysende og iøinespringende, at disse regulativbestemmelser 

 staar i principiel strid med sindssygeloven. Loven kjender ingen institution 

 som den i regulativet omtalte »Tilsynskomite« ligesaalidt som nogen kom- 

 munal »økonomisk Overbestyrelse« af et sindssygeasyl; og asylbestyrerens 

 ansættelses- og opsigelsesvilkaar er grundforskjellige fra dem, som loven 

 fastsætter. At man har kunnet driste sig til at citere sindssygeloven (der 



