I916. Xo. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1848 OSV. I39 



karakteriserer dem som dokumenter, der kan benyttes og skjænkes fuld 

 troværdighed under en retssag. Heraf følger, at det i disse protokoller 

 anførte ikke er dækket af lægens taushedspligt. 



Vi anser denne ordning som den rette. 



De indlæggelses-oplysninger, som motiverer sindssygeattesten og ind- 

 læggelseserklæringen, er ikke betroelser af en patient til hans læge, men 

 oplysninger givne af en anden end patienten selv eller hans værge (nemlig 

 af den tilkaldte læge) og er heller ikke meddelte den læge, der udfærdiger 

 de nævnte erklæringer, alene forat han skal benytte dem under sin be- 

 handling af patienten, men tillige som bevis for, at denne er sindssyg, og 

 for betimeligheden af hans indlæggelse i asyl. De til grund for sindssyge- 

 attestens motivering liggende meddelelser maa den attestudstedende læge 

 forlange modtagne som oplysninger, for hvilke meddeleren kan drages til 

 ansvar, ikke som lægebetroelse, der dækkes af taushedspligten. 



Asyllægen maa stille sig bestemt, paa det standpunkt, at indlæggelses- 

 oplysningerne ikke er en kollegial meddelelse, men en kundgjerelse af den 

 mest vidtrækkende betydenhed for patienten. Det er derfor ogsaa med 

 fuld grund, loven forlanger, at protokollerne fremlægges for og underskrives 

 af kontrolkommissionerne, hvorom mere nedenfor. 



Kort sagt, protokollerne skal indeholde tilstrækkelige oplysninger an- 

 gaaende patientens sindssygdom og grundene til hans indlæggelse i asylet 

 samt optegnelser angaaende hans tilstand og behandling under asylopholdet; 

 men intet af dette angaar lægebetroelser. 



Der har været reist spørgsmaal om, hvorvidt en af et sindssygeasyl 

 udskreven patient eller dennes tutor kan kræve at erholde udskrift af ved- 

 kommende journal eller dele af denne. Dette sporgsmaal maa efter vor 

 opfatning besvares benægtende. 



Ved at behandles i et sygehus erholder man ingen ret til at kræve 

 udskrift af dettes bøger; og saalænge der ikke er indledet nogen oftentlig 

 undersøgelse af asylets forhold i anledning af vedkommende patients be- 

 handling, maa det bero paa vedkommende asyllæges skjøn, om der skal 

 leveres udskrift af sygejournalen. Asyllægen bør ogsaa, før han indvilger 

 en saadan anmodning, holde sig skarpt for øie, at han, selv om han ikke 

 er dækket af strprl. § 178, alligevel har at vise stor agtsomhed for at 

 undgaa at blive delagtig i en unødig oftentliggjørelse af medicinske op- 

 lysninger, som bør behandles med diskretion. 



Kravet paa, at sygehistorierne skal behandles med diskretion, ligger 

 ogsaa til grund for Justitsdepartementets skrivelse af 9de April 1904, i hvilken 

 henvises til medicinaldirektørens udtalelse om, at »det ikke ansees stem- 

 mende med den taushedspligt, der paahviler lægerne, at patienternes 



