156 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Angaaende lovens bestemmelse om, at kommissærerne har ret til 

 en passende godtgjerelse af statskassen, skal vi bemærke: 



Kommissionernes medlemmer beskikkes som saadanne af Kongen, 

 og det er da en selvfølge, at Kongen ansætter den mand, som ansees 

 bedst skikket til dette specielle hverv. Men da har man ikke adgang til 

 at knytte dette til nogensomhelst anden stilling og saaledes heller ikke til 

 et stadsfysikat. Kontrolkommissionens medlemmer er af loven tilsagte en 

 godtgjerelse, og man kan da ikke berøve nogen af dem denne ret, fordi 

 han samtidig indehar en anden stilling. De kgl. resolutioner og instrux- 

 bestemmelser, der paalægger stadsfysikus pligt til uden godtgjørelse at 

 »indtræde som medlem« af vedkommende kontrolkommission \ er saaledes 

 efter vor mening stridende mod sindssygeloven. Medicinaldirektøren har 

 ogsaa i skrivelse af 11 te December 1915 nærmest udtalt sig i samme retning-. 



Selve spørgsmaalet om, hvorvidt kontrolkommissærerne bør aflønnes, 

 kan sees fra to sider. Det er ganske vist lidet rimeligt at paalægge nogen uden 

 betaling at udføre et fagligt arbeide af den art som kontrolkommissærernes. 

 Den godtgjørelse, som ydes denne, er ogsaa meget ringe i forhold til ^rbei- 

 dets besvær og ansvar, saa det er lidet sandsynligt, at nogen kompetent 

 mand af hensyn til lønnen skulde ville paatage sig dette hverv. Men man 

 bør dog ikke se helt bort fra den mulighed, at disse ansvarsfulde poster 

 kan blive bortgivne til inkompetente personer, der overtager dem for derved 

 at skafte sig en biindtægt. Det lader sig desværre neppe nægte, at kon- 

 trolkommissionernes anseelse helt siden sindssygelovens ældre tid ikke har 

 staaet paa høide med deres ansvar; og der har reist sig talsmænd, til 

 hvis mening man maa tage hensyn, for den mening, at kommissionerne 

 ikke gjør tilbørlig nytte for de dem bevilgede penge og derfor bør afskaftet. 

 At en for vor hele sindssygepleie bærende institution kan falde paa denne 

 miskjendelse, er neppe udelukket. Det er muligt at kommissionernes an- 

 seelse vilde hæves og dermed faren for deres afskaffelse minskes, hvis stil- 

 lingerne som medlemmer af samme blev ulønnede æresposter, hvis er- 

 hvervelse ikke bød inkompetente personer nogen fristelse. 



I virkeligheden hænger det her berørte spørgsmaal intimt sammen 

 med større problemer, som senere vil blive behandlede. Paa dette sted 

 har vi kun vill-et pege paa de grunde, der kan stille sagen tvilsom; men 

 samtidig vil nærværende forfatter have udtalt som sin bestemte mening, at 

 stillingerne som medlem af kontrolkommissionerne bør være lønnede, og 



^ ^^/1 57- ^/3 og 1«4 59, 25 2 60, 1« 11 61, 20 4 62, 5/y 71, 26^2 72 Og ^/.^ samt 21/5 78. 



Jfr. Stprp. no. 61 f. i860 og Indst. S. no. 97 s. aar. 

 2 Ved kgl. resol. opførtes paa budgettet godtgjørelse for samtlige kommissærer, fivilket 



belob bevilgedes af Slortinget. — Se Stprp. no. i. Hovedp. VII. 1916. 



