I916. Xo. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1 848 OSV. 163 



ligesom den skal have Opmærksomheden henvendt paa. hvorvidt Omstæn- 

 dighederne i enkelte Tilfælde skulde gjøre Umyndiggjørelse og Beskikkelse 



af \'ærge ønskelig. — — — — — — — — — — — 



— — — — — — — — — — — — — — — — _ <( 



De øvrige bestemmelser i instruxen er i det væsentlige overensstem- 

 mende med den forriges. 



Som man ser, har denne instrux i strid med sindssygeloven paalagt 

 kontrolkommissionerne at respektere indlæggelse i sindssygeasylerne, selv 

 om sindssygeattest ikke foreligger for patienten, og desuden at finde sig i 

 fattigvæsenets tutelmisbrug; og endog efterat de lovbestemmelser, der paa- 

 stodes at hjemle fattigvæsenet tutelmyndighed, var ophævede, forsøgte 

 centraladministrationen at faa kontrolkommissionerne til at respektere 

 denne instruxbestemmelse, der nu havde mistet sin angivelige lovhjemmel. 

 \>d Justitsdepartementets rundskrivelse af 31te Januar 1910, hvorved 

 § 3 blev omredigeret, blev nemlig bestemmelsen om indlæggelse uden sinds- 

 sygeattest ophævet, medens fattigvæsenets rekvisitionsret opretholdtes. 

 Heldigvis begyndte imidlertid nu flere kontrolkommissioner at vaagne. 



Efter den slaphed, kontrolkommissionerne havde udvist helt fra sinds- 

 sygelovens ældste tid, og som efter min mening alene maa tilskrives mangel 

 paa sindssygeretslig kompetence, var det mere end rimeligt, at der ved 

 midten af 1890-aarene, trods kommissærernes personlige anseelse, kun 

 var saare lidet tilbage af den autoritet, som sindssygeloven havde tillagt dem. 



Af grunde, for hvilke vi ovenfor har redegjort under vor behandling 

 af spørgsmaalet om sindssygeanstalternes navn, vil et sindssygevæsen — 

 hvor godt det end maatte være ledet — • ikke kunne opnaa nogen varig 

 popularitet. Den læge, der træder ind i sindssygepleiens tjeneste, bør holde 

 sig denne sagens stilling klart for øie. Han faar gaa til sin gjerning med 

 fuld forstaaelse af, at det er usømmeligt — og i længden heller ikke løn- 

 nende — at lade sin handlemaade bestemme af en kritikløs almenheds for- 

 domme. Han faar først og fremst gjøre sin pligt som psykiater og der- 

 næst, saa godt han kan, belære almenheden og bekjæmpe fordomme. 



Inden kredseji af dem, der kommer i videnskabelig eller praktisk be- 

 rørelse med de store sociale brøst, af hvilke sindssygeondet er et led, vil 

 psykiaterens arbeide kunne vente anerkjendelse, naar det bæres af alvor, 

 flid og kundskab. Særlig inden lægestanden og blandt de jurister, som 

 arbeider med forbryderondet, burde psykiaterne kunne vente forstaaelse og 

 støtte. Men med den uddannelse, som medicinere og jurister dengang fik 

 i Norge, dannedes der ingen saadan kreds, hos hvem ps3'kiaterne kunde 



