178 



PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



det nærmest ud, som om lovgiveren har villet sige, at ordet »Sindssyge- 

 asyl« her ikke er anvendt i dets tekniske betydning, og at de følgende 

 ord om lokalerne er en tilfeiet forklaring af, hvad man paa dette sted 

 mener med ordet sindssygeasyl. Men denne fortolkning er lidet tilfredsstil- 

 lende; thi for det første handler lovgiveren urigtigt, naar han i samme lov 

 anvender et teknisk ord i to betydninger, og for det andet slaar ikke for- 

 tolkningen til, fordi der ikke her kan være tænkt paa sygehusene og de pri- 

 vate boliger, — og disse er da ogsaa lokaler. 



Vi tror efter dette, at man maa blive staaende ved forklaringen: »In- 

 terdum dormitat atque Homerus«. 



Udtrykket »ere optagne eller forpleies« maa opfattes som en pleonasme, 

 der svækker dets skarphed. Det kan dog ikke være meningen, at de nævnte 

 lokaler kan optage patienter, hvis man undlader at forpleie dem. 



Ordet »Patienter« burde have været ombyttet med »Sindssyge«, som 

 klarere vilde have udtrykt meningen; men da det er utvilsomt, at der her 

 kun handles om sindssyge, er der neppe voldt nogen skade ved det unøi- 

 agtige ordvalg. 



Majors motiver er saalydende: »Ved Beskrivelsen af de forskjellige 

 Dolhuse, Hospitaler og andre Indretninger for Sindssyge her i Landet ere 

 betydelige Misbrug og Mangler paaviste, hvilke udøve en saa fordærvelig 

 Indflydelse paa de indespærrede Patienters Skjæbne, at de umuligen kunne 

 tillades længere at vedblive uforandrede. Der tiltrænges imidlertid hoved- 

 sageligen nye Bestemmelser for disse Indretningers Bestyrelse, hvorimod 

 kun ubetydelige Forandringer ville fordres ved Localerne. Disse ere nemligen 

 paa de fleste i den Grad uhensigtsmæssige, at man selv med betyde- 

 lige Udgifter aldrig vil kunne hæve dem alene til det yderst Middelmaadige. 

 Kun saameget maa foretages, at man kan være vis paa, at ikke Patien- 

 ternes Sundhedstilstand aabenbart paavirkes paa en skadelig Maade, og at 

 man har Sikkerhed for at det bliver muligt at overholde Velanstændighed 

 og Sædelighed blandt de Syge. Skulde end en enkelt Commune undslaae 

 sig for at indføre de hertil nødvendige Forbedringer, saa at det blev nød- 

 vendigt at lukke nogle af de existerende Localer, vilde Intet være tabt; 

 thi forestiller man sig for Exempel Tilstanden af de Syge i Christiansands 

 Dolhuus, da er det indlysende at den, ved et^ nogenlunde nøiagtigt Tilsyn, 

 i de fleste Tilfælde maa kunne blive langt bedre under den private For- 

 pleining. 



Her vil følgeligen aldrig kunne blive Tale om at forandre vore Dol- 

 huse og Daarekister til Helbredelses-Asyler, men alene om deri at indføre 

 saadanne Forholde, at Statsstyreisen ikke bliver nødt til at taale, at Sinds- 

 syge i Landets ofifentlige Indretninger komme til at lide under en inhuman 



