I916. No. II. LOVEN AF I7DE AUGUST 1848 OSV. I9I 



handlede henseende blev saaledes en kamp pro aris et focis; tabte han 

 dette slag, vilde han ikke have mere med sindssygepleien at bestille. 



Peter Winge mente, at han var gaaet ud af denne kamp som seier- 

 herre, og at sporgsmaalet om en deling af sindssygeasylerne i helbredelses- 

 og pleieanstalter aldrig mere vilde komme op. 



V^i vilde fores langt udenfor grænserne af dette skrifts omraade, der- 

 som vi vilde gjere forsøg paa at give en indgaaende redegjerelse for vor sinds- 

 sygepleies — specielt vort asylvæsens — udvikling i tiden efter Gaustad 

 sindssygessyls aabning; men der er en enkelt vigtig side ved denne, som 

 vi ikke kan forbigaa i taushed, da vi isaafald ikke vilde give et fuldstæn- 

 digt billede af vor sindssygerets udvikling. Vi sigter til gjenopvækkelsen 

 af det gamle spørgsmaal om, hvorvidt vi bør have to forskjellige slags 

 sindssygeanstalter: nemlig helbredelsesanstalter og pleieanstalter. Skjønt 

 den nye drøftelse af dette spørgsmaal, ligesaalidt som de forrige, ledede 

 til opgivelse af sindssygelovens standpunkt, kom dog den nye diskussion 

 af dette emne til at øve langt større indflydelse paa vort asylvæsens ud- 

 vikling, end de tidligere havde formaaet; og til forstaaelse af denne ind- 

 flydelse finder vi det paakrævet at give en skitsemæssig fremstilling af 

 den situation, som forelaa i det heromhandlede tidsrum. Vi kan saa meget 

 lettere indskrænke os til en ganske kort oversigt, som den. der maatte ønske 

 at sætte sig nærmere ind i dette emne, har et let tilgjængeligt og meget 

 fyldigt materiale til sin raadighed. 



Som ovenfor omtalt var man allerede under planlæggelsen af Gaustad 

 sindssygeasyl fuldt klar over, at det snart efter aabningen af dette vilde 

 blive nødvendigt at gaa i gang med arbeidet paa at tilveiebringe flere asyler, 

 ©g at ethvert af disse burde tildeles et eget optagelsesdistrikt. Sandberg, 

 der var paavirket af kommissionsbetænkningen af 1825, fæstede sig alle- 

 rede fra begyndelsen af sin direktørvirksomhed ved Holsts plan om fire 

 helbredelsesanstalter. Han og Dahl arbeidede dog senere begge maalbevidst 

 for en plan om 4 statsasyler til optagelse baade af helbredelige og uhelbrede- 

 lige sindssyge, alle beliggende i det sydlige Norge (Trondhjems stift med- 

 regnet). 



Fem aar efter aabningen af Gaustad asyl ansaaes dette fuldt belagt 

 (270 pladse); men endnu i 1859 udtaler Dahl i sin ovenciterede bog, at 

 asylets oprettelse »kan indtil Videre siges at have tilfredsstillet Trangen 

 for Christiania Stift og den nærmeste del af Christiansands Stift«. 



