I916. No. II. OPTAGELSE I OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 20I 



han givet de principper, som skulde lovfæstes i vor paragraf, og det stod da 

 alene tilbage at redigere paragrafen saaledes, at disse fik det klarest mulige 

 udtryk. De fremmede love kunde saaledes blot faa en meget begrænset 

 indflydelse. 



Det er dog alligevel paakrævet til fuld forstaaelse af vor paragraf 

 kortelig at omhandle de betræflfende fremmede lovsteder ^ 



Den franske lov skjelner til den ene side mellem indlæggelser, som 

 er begjærede af den sindssyges familje eller værge (piacements volontaires), 

 og saadanne, som er forlangte af myndighederne (piacements ordonnés par 

 l'autorité publique), og til den anden side mellem indlæggelser i offentlige 

 og private anstalter. Er indlæggelsen begjæret af ægtefælle eller slægt- 

 ning eller beskikket værge, skal der tilveiebringes identitetsbevis baade for 

 rekvirenten og den syge; er rekvirenten slægtning, skal han ogsaa bevise, at 

 slægtskabet er saa nært, at det betinger indlæggelsesret-; er han derimod 

 beskikket værge, skal han fremlægge udskrift af umyndiggjørelseserklæringen. 

 Desuden maa rekvirenten fremlægge en motiveret erklæring fra en læge 

 (der ikke er ansat ved vedkommende anstalt eller selv er rekvirent eller i 

 nær slægt med denne), ved hvilken patientens sindstilstand konstateres ^ 

 og denne maa ikke modtages, hvis den er afgivet (délivré) mere end 15 

 dage før dens overlevering (remise) til anstaltens chef eller læge; dog kan 

 chefen for en offentlig anstalt fritage for fordringen paa lægeerklæringen, 

 naar sagen har hast (en cas d'urgence). (Art. 8). 



Den offentlige myndighed (préfet de police à Paris, les préfets dans les 

 départements) har kun rekvisitionsret, naar den sindssyges tilstand er saadan, 

 at indlæggelse i sindssygeanstalt er nødvendig af hensyn til den offentlige 

 orden eller den personlige sikkerhed ( — — dont l'état d'aliénation com- 

 promettrait l'ordre public ou la sûreté des personnes. Art. 18). Forlanges 

 den sindssyge indlagt ved saadan ordre, kan anstalten ikke nægte at mod- 

 tage ham. 



Den genfiske lov kjender kun optagelse ifølge politirekvisition, idet den 

 legitime tutor, ægtefælle og slægtning (parents), ikke kan indlægge en 

 sindssyg uden at have indhentet politiets bemyndigelse. (Art. i og 2). 

 Denne kan ikke gives, før den syge er seet af politimesteren eller hahs 

 fuldmægtig eller en anden blandt flere i loven nævnte embedsmænd, med- 

 mindre der foreligger erklæring om indlæggelsens nødvendighed fra en 

 genfisk læge (docteur de faculté de médecine de Genève) eller fra en 



^ Se s. 22 f. 



'•^ Familjeskabet og slægtskabsgraden er fastsat i loven (art. 14). 



3 Loven fastsætter ingen formel. 



