I916. No. II. OPTAGELSE I OG UDTRÆDELSE AF A^YLKR. 219 



syges klageret derfor indskrænket til at angaa forholde inden dette. Til 

 støtte for denne opfatning kunde man videre henvise til, at kontrolkom- 

 missionens initiativ efter ordlyden i §§ 9 og 13 svnes begrænset til 

 dens funktion som inspektionsmyndighed, idet § 9, 10 og 13 ikke udtrvkkelio- 

 hjemler den noget saadant i dens egenskab af appelinstants. 



Vi mener, at denne lovfortolkning ikke er rigtig, og har herfor fol- 

 gende grunde: 



Sindssygeloven har til den sindssj-ges og samfundets gjensidige be- 

 skyttelse givet asylerne en ret mod tutor, og denne ret repræsenteres i 

 overste instants af kontrolkommissionen. Denne ret er grundet paa det 

 princip, at ingen sindssN-g maa berøves friheden uden den medicinske 

 autoritets medvirkning. \'i har tidligere (B. II s. 120 t. og 154 fi under 

 vor gjennemgaaelse af observationsretten udviklet, hvorledes dette princip 

 allerede paa det forberedende stadium, da der endnu kun handles om at 

 afgjøre sporgsmaalet om, hvorvidt angjældende er sindssyg eller ei, maa 

 gjøres gjældende; og vi har i nærværende kapitel anført, at princippet 

 videre leder til, at asyllægen, forinden han optager den anmeldte sinds- 

 syge, skal overbevise sig om tutors habilitet og, saalænge han nærer tvil 

 om denne, nægte optagelsen. En fader, der har bedrevet utugt med sin 

 sindssyge datter, er ikke moralsk berettiget — og saaledes heller ikke habil 

 til at rekvirere hende indlagt i asyl. I et saadant tilfælde maa derfor asvl- 

 lægen begjære rekvisition fra en anden værge og i tilfælde henvende sig 

 til autoritativ tutor. Men for sin handleniaade i den sag staar asyllægen 

 til ansvar for kontrolkommissionen, som følgelig maa have ret til at under- 

 kjende hans afgjørelse og sætte sin egen istedet. Oplysninger, der svækker 

 tiltroen til tutors habilitet, kan imidlertid ogsaa fremkomme umiddelbart efter 

 den sindssyges modtagelse i asylet — maaske ved meddelelse fra patienten 

 selv, og der kan ogsaa foreligge berettiget meningsforskjel om den vegt, 

 som saadanne oplysninger bor tillægges. Selv om asyllægen mener, at 

 de ikke kan tillægges synderlig betydenhed, maa kontrolkommissionen 

 som hans overordnede kunne sætte sin opfatning igjennem. 



Den omstændighed, at vor lov — i modsætning til flere fremmede 

 love — har tillagt samme kommission to principielt forskjellige funktioner, 

 nemlig baade inspektionsmyndighed og kompetence som appelinstants, gjør 

 det umuligt i det foreliggende tilfælde skarpt at adskille disse myndigheds- 

 omraader fra hinanden og hævde den lære, at kommissionen paa det ene 

 af dem har, men paa det andet helt mangler initiativ. At lovgiveren 

 heller ikke har havt til hensigt at optrække en saadan grænselinje, frem- 

 gaar efter vor opfatning af § 11, som paalægger kommissionen senest inden 

 næste visitationsmode — og. hvis der er afgiven klage, endog strax efter 



