I9l6. No. II. OPTAGELSE I OG LDTRÆDELSE AF ASYLER. 223 



langende af dem. der har at iagttage hans Tarv, og dette selv om han 

 er optagen efter Øvrighedens Forlangende, naar Kontrolkommissionen ikke 

 finder at burde modsætte sig Udskrivningen « 



\'i har s. i68 citeret en udtalelse ^ af det samme departement af om- 

 trent det samme indhold. 



De departementale komitéer af 20de December 1906 og 22de Januar 

 1910 hævder ogsaa den samme forstaaelse af loven. Den førstnævnte ud- 

 taler i sine motiver s. 11 sp. i ••— — . Asyllægens bestemmelse i saa 

 henseende- kan indbringes for kontrolkommissionen, hvis afgjørelse er 

 endelig«; og den sidstnævnte skriver (motiverne s. 10 sp. il: ?Er vergen 

 misfornøiet med lægens bestemmelse herom ^, kan han indanke den for 

 asylets kontrolkommission, som afgjor saken med endelig virkning.« 



Overskuer vi efter denne gjennemgaaelse vor paragraf i dens helhed, 

 vil vi se, at den indeholder en formulering som lov af tre af den biologiske 

 sindssN'gerets fundamentale satser, nemlig 



i. Spørgsmaalet om, hvorvidt en person er sindssyg, er af ublandet 

 medicinsk (psykiatrisk) art. 



2. Ingen maa behandles som sindss^-g, før det er bevist, at han lider 

 af sindssygdom. 



3. Ingen sindssyg maa indlægges i sindssygeasyl, medmindre hans 

 sygdomstilstand gjør det hensigtsmæssigt. 



Til disse tre satser føier sindssygelovens § 9 en îjerde, som kan for- 

 muleres saaledes : 



4. Hvert enkelt sindssygeasyl har inappellabel myndig- 

 hed til at afgjore. hvorvidt en til optagelse i asylet anmeldt 

 sindssyg skal modtages i dette. 



inden endnu et aar var hengaaet siden Majors død, satte regjeringen 

 sindssvgelovens §9 delvis ud af kraft, forsaavidt angaarGaustad sindssygeasyl. 

 I det midlertidige reglement for dette asyl af 29de August 1855 indtoges 

 nemlig i kap. I § 6 en bestemmelse, som aabnede asylets direktør adgang 

 til at undlade at efterkomme de for ham gjældende bestemmelser i § 9, 

 naar delte efier hans skjøn fandtes paakrævet. 



Den historiske forudsætning for dette dybtgaaende brud mod sindssyge- 

 loven er følgende: 



1 I foredrag af 17de Marts 1002. 

 - Ang. udskrivning. 

 3 Ang. optagelse. 



