19 1 6. No. II. OPIAGELSE I OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 233 



bestemme, at den frifundne skal holdes i forvaring paa det sted og paa 

 saadan maade, som Kongen linder tjenlig, samt i saa lang tid, som han 

 (Kongen) finder nødvendigt (during his majestys pleasui-e). 1 1808 udkom 

 en ny lov, der bestemte, at der i London skulde oprettes en anstalt til op- 

 tagelse af personer som de heromhandlede, og en saadan blev derefter 

 indrettet i det tidligere omtalte hospital Bedlam. Ved en lov af 1828 blev 

 ogsaa de personer, der under straffetiden (ellei" ialfald efter dommen) an- 

 gribes af sindssygdom (altsaa de egentlige sindssyge forbrydere) henviste 

 til den samme anstalt som de omhandlede forbryderske sindssyge. Herved 

 var altsaa skabt et virkeligt kriminalasyl. 



Loven af 4de August 1845 gjo^'^e ingen forandring i den saaledes 

 indførte ordning, men som vi nedenfor nærmere skal omhandle, søgte den 

 ved en bestemmelse (sect. 75) at sikre sig mod utidig udskrivning af far- 

 lige sindssyge. 



Bedlams afdeling for kriminelle sindssyge blev efterhaanden for trang, 

 hvorfor man midlertidigt maatte ordne sig paa forskjellig maade. Endelig 

 gik man igang med bygningen af et stort kriminalasyl, og i 1863 aabnedes 

 »Broadmoor criminal lunatic asylum« for 413 mænd og 150 

 kvinder. V^ed lov af 14de August 1884 blev behandlingen af de sindssyge 

 lovovertrædere reorganiseret og ordnet saaledes, at der er adgang til efter 

 i loven givne regler at indlægge sindssyge lovovertrædere saavel i kri- 

 minalasyl som i et almindeligt sindssygeasyl. I 1875 blev der aabnet en 

 kriminalafdeling for mænd i en fløi af invalidefængslet i Waking i nord- 

 enden af London ^ 



Paa den tid vor sindssygelov blev given, havde spørgsmaalet om be- 

 handlingen af de sindssyge lovovertrædere endnu ikke udenfor England 

 vakt synderlig opmærksomhed blandt psykiaterne, og de love, der har været 

 forbillederne for vor, har heller ingen særlige bestemmelser om behand- 

 lingen af de heromhandlede patienter, uden forsaavidt som de har skjær- 

 pede regler for udskrivning af patienter, der af asyllægen ansees som far- 

 lige. Lovovertræderne bliver altsaa efter disse bestemmelser at behandle 

 som andre sindssyge, særlig at anbringe i de almindelige sindssygeasyler 

 sammen med de øvrige patienter. Til enkelte sindssygeanstalter var der 

 dog knyttet egne annexer til optagelse af sindssyge lovovertrædere; dette 

 var saaledes tilfælde ved en irsk anstalt samt ved Bicêtre (den saakaldte 

 »La Sûreté«). 



Nogle stater havde ogsaa i sine straffelove supplerende bestemmelser. 



^ Disse oplysninger er for en væsentlig del hentet fra A. Færden: „Undersøgelser i for- 

 skjellige Lande angaaende Statens Forhold til sindssyge Forbrydere og furbryderske 

 Sindssyge". 



