I916. No. II. OPTAGELSE I OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 235 



ling: »Sind besondere Anstalten für die geisteskranken Verbrecher not- 

 wendig?«, at man ikke tiltrænger specielle anstalter for sindssyge for- 

 brydere, men vel specielt uddannede læger. 



Mod Sander og Richter optraadte Langreuter (1887), Moeli og 

 Schaefer (1888), som hævder, at der gives et antal (som neppe overstiger 

 en tredjedel af de sindssyge lovovertrædere) sindssyge forbrydere, hvis 

 kriminelle natur gjer det nødvendigt at anbringe dem i egne anstalter, og 

 saadanne foreslaar de indrettede som annexer til sindssygeanstalterne, de 

 øvrige vil de beholde i de almindelige sindssygeanstalter. 



I 1889 tog KiRN ordet for den mening, at en centralanstalt for sinds- 

 syge forbrydere er den bedste ordning; kan man paa grund af omkost- 

 ningerne ikke tilveiebringe en saadan, vil han fordele disse patienter mel- 

 lem de almindelige sindssygeanstalter, hvor de i tilfælde kan anbringes i 

 annexer. 



Omtrent samtidigt med diskussionen i Tyskland blev det samme spørgs- 

 maal ogsaa diskuteret i flere andre lande, hvor lignende meningsforskjel- 

 ligheder som de tyske gjorde sig gjældende. 



I Frankrig fik man et annex for mænd ved strafanstalten i Gaillon, 

 medens hauen, der i sin straffelov af 30te Juni 1889 havde indtaget nogle 

 bestemmelser angaaende sindssyge forbryderes behandling, valgte kriminal- 

 asylsystemet og indrettede en saadan anstalt i Montelupo ved Florentz. 



1 vore nabolande Sverige og Danmark blev der ikke truffet nogen 

 ordning af de sindssyge lovovertræderes specielle behandling, forinden vor 

 lov om Kriminalasylet traadte i kraft. 



Angaaende vore lovsteders sprog skal bemærkes: 



N. L. I — 17 — 7 har som anført udtrykket: »da bør Øvrigheden at 

 sætte hannem i For\aring«, medens sindssygelovens § 10 siger: »kan 

 enhver Sindss3-g af Politiøvrigheden indsættes i et Sindssygeasyl«. Det 

 førstnævnte lovsted anvender altsaa ordet »Øvrighed«, medens det sidst- 

 nævnte siger »Politiøvrighed«, skjønt der — efter hvad vi tidligere har 

 oplyst — i begge tilfælde handles om den samme autoritet. 



Det paaligger os da at redegjøre for betydningen af ordene »Øvrig- 

 hed« og »Politi« samt det sammensatte ord »Politiøvrighed«. 



Substantivet »Øvrighed« er en dansk omdannelse af det tyske »Ob- 

 rigkeit«' og betyder efter Molbech: »Personer i en Stat, som ere be- 

 skikkede t. at haandhæve og udøve Lovene, og som i Kraft af disse byde 



^ Dannet at ober, sideform til über, g. norsk yfir, n. norsk wer, gotisk iifar, latin super, 

 græsk vTiéo, indoeuropæisk iipéri. Deraf nedertysk overich, hollandsk overig, m.h.tysk 

 Überich: udover, overflødig; m.h.tysk overich: stillet over; angelsachsisk overich: stolt. 

 M.h.tysk oberecheit: den som er stillet over. 



