254 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



at Indredepartementet lod indhente de B. II s. 15 og 16 omtalte betænkninger 

 fra Major og medicinalkomitéen. I sin betænkning fremhævede Major »den 

 Anskuelse at den Bestemmelse i Lov af 17de August 1848 § 20 at ingen 

 Sindssyg maa forvares sammen med Forbr3'dere er dicteret af Omhu for 

 de Sindssyge, der ei ere Forbrydere, idet disse ikke kunne sammenblandes 

 uden paa det Hens3'nsløseste at støde an baade mod de Syges og deres 

 Paarerendes moralske Følelser« ^ og i anledning af, at det var bragt paa tale 

 at opføre en egen bygning for sindssyge forbrydere som annex til Gaustad 

 sindssN'geasyl, bemærkede han sammesteds: »Man kan spørge hvilken 

 Fordeel dette Naboskab kan yde Forbryderen, medens det er indlysende, 

 at det er upassende for de almindelige Sindssyge og høist uheldigt for 

 Asylet« ^ 



Under 19de August s. aar oversendte Indredepartementet Justits- 

 departementet sit svar (bilagt med de nævnte betænkninger), i hvilket det 

 erklærede sig enigt i Majors standpunkt og fraraadede at aabne adgang 

 til at optage sindssyge forbrydere i Gaustad sindss3'geasyl eller i et annex 

 til dette. Departementet lod i sagens anledning Major undersøge nogle 

 fæstningsvæsenet tilhørende b3'gninger i Fredrikstad og paa Fredriksten; 

 men efter at have foretaget denne undersøgelse erklærede han disse b3'g- 

 ninger uskikkede. Derimod tilraadede han at opføre i, eller i nærheden 

 af Kristiania en egen bygning til optagelse af sindssyge forbrydere samt 

 saadanne forbr3'derske sindssyge, der lider af mordmonomani eller raseri- 

 anfald, forbundne med mordlyst. 



Under i8de Januar 1854 oversendte Indredepartementet M.mors rede- 

 gjørelse til Justitsdepartementet, som imidlertid nærede betænkeligheder 

 ved at gaa ind paa den af Major anbefalede plan. 



»Da Gaustad Sindssygeas3'l senere var blevet istandbragt og havde faaet 

 en ny Director, der antoges muligens at kunne være af en fra Cand. Majors af- 

 vigende Anskuelse med Hensyn til sindssyge Forbryderes Optagelse samme- 

 steds, troede Departementet [Justitsdepartementet], der endnu paa den Tid frem- 

 deles var af den Formening, at Tilstedelse af Adgangen hertil vilde være den 

 hensigtsmæssigste og rimeligste Maade at ordne Sagen paa. og som heri des- 

 uden fandt sig bestyrket ved den af Medicinalkomiteen afgivne, ovenfor 

 nævnte Erklæring, paa ny i den Anledning at burde henvende sig til Indre- 

 Departementet, idet man forudsatte Muligheden af, at samme, efterat være 

 gjort bekjendt med de Vanskeligheder, som man i de heromhandlede Hen- 

 seende tidligere havde havt at bekjæmpe, ikke længer vilde modsætte sig 



^ Cit. efter Sandbergs nedennævnte betænkning af 13de September 1858, af hvilken 

 Justitsdepartementets nedennævnte indstilling indeholder et udførligt referat. 



