I916. No. II. OPTAGELSE I OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 267 



vilde paaføre statskassen overordentlig store økonomiske byrder ; og frygten 

 herfor gav sig ogsaa udtryk under Odelstings-debatten. Herved blev na- 

 turligvis psykiaternes udsigter betydelig forbedrede, og det lykkedes endelig 

 at faa paragrafen formet saaledes, at den ikke kom i strid med sindssyge- 

 loven eller overhovedet kom til at øve nogen faretruende indflydelse paa 

 vor sindssygeret; men samtidigt hermed tabte den ogsaa al praktisk be- 

 tydenhed for behandlingen af de farlige sindss3'ge og blev i virkeligheden 

 reduceret til en temmelig indholdsløs løfteparagraf. Paragrafen blev lov i 

 følgende form : 



§ 39- 



Naar Retten finder, at en tiltalt, der enten frifindes eller 

 i Henhold til §§ 45 eller 56 idømmes nedsat Straf, er farlig 

 for Retssikkerheden paa Grund af Utilregnelighed eller for- 

 mindsket Tilregnelighed, kan den beslutte, at han efter Ov- 

 righedens nærmere Bestemmelse bliver at anvise eller tor- 

 byde et bestemt Opholdssted eller, forsaavidt dertil efter 

 almindelige Forskrifter, udfærdigede af Kongen eller den, 

 han dertil bemyndiger, er Adgang, at anbringe i Sindssyge- 

 asyl eller Kur- eller Pleieanstalt eller Arbeidshus. Den 

 trufne Forholdsregel bliver i g j e n af vedkommende R e g j e - 

 r i n g s d e p a r t e m e n t at o p h æ \- e , n a a r den e f t e r i n d h e n t e t L æ g e - 

 erklæring ikke længer findes nødvendig. 



I Lagmandsretssager skal Retten, inden den fatter saa- 

 dan Beslutning, som i forrige Led omha ndlet, forelægge 

 Lagretten Sporgsmaal om tiltalte paa Grund af Utilregne- 

 lighed eller formindsket Tilregnelighed er farlig for Rets- 

 sikkerheden. Alene et for tiltalte gunstigt Svar er bin- 

 dende for Retten. 



Dette lovsted volder mange og store fortolkningsvanskeligheder; men 

 da disse ikke har nogen betydenhed for behandlingen af de farlige sinds- 

 syge, kan jeg ikke her gaa nærmere ind paa dem, men maa nøie mig med 

 en henvisning til, hvad jeg desangaaende ved tidligere lejligheder har anførte 



Vi har nu redegjort for samtlige de lovbestemmelser, som kan komme 

 til anvendelse, naar den autoritative tutor skal skride ind mod en farlig 

 sindssyg. 



1 Se navnlg ovennævnte „Forhandlinger ved den norske Kriminalistforenings syvende 

 møde" ( I gral s. 148 f. 



