I916. No. II. OPTAGELSE 1 OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 283 



Politiet har da tørst og iVemst at bringe paa det rene, om der fore- 

 ligger retsgyldig sindssygeattest tbr angjældende, samt, naar det er godt- 

 gjort, at saa er tilfælde \ om den sindssyge staar under privat eller auto- 

 ritativt tutel. Er det sidste tilfælde, indskrænker politiet sig til at under- 

 rette vedkommende myndighed, i første tilfælde maa det derimod selv tage 

 sagen op til behandling. 



Er den sindssyge fremmed stats undersaat, har politiet, hvis det finder 

 noget at udsætte paa forpleiningen eller paa tutors forhold i det hele. 

 uopholdelig at underrette vedkommende lands konsul (eller gesandt), og 

 saavidt muligt at undlade at gjøre noget afgjørende skridt vedkommende 

 den sindss^'ge, forinden konsulen har havt anledning til at tage sig af ham. 

 Er den sindssyge norsk undersaat, tager politiet strax de fornødne skridt. 



Før politiet kan tage bestemmelse om, hvad der videre skal foretages, 

 maa det afgjøre spørgsmaalet om, hvorvidt den sindssyge skal behandles 

 som farlig. 



Foreligger der retsgyldig farlighedserklæring mod den sindssyge, maa 

 denne erklæring enten være begjæret af civil eller militær politiøvrighed, 

 eller den maa være afgiven af ps3'kiatriske sagkyndige under en straffesag. 

 Er politiet rette autoritative tutor, overtager det strax forvaringen ; hvis 

 ikke underretter det uopholdelig vedkommende tutor og forvarer den sinds- 

 syge, til denne myndighed kan overtage tutelet. 



Foranlediger politiets undersøgelse, at der reises sporgsmaal om ud- 

 stedelse eller ophævelse af farlighedserklæring, gaar man frem efter de i 

 reglerne af yde November 1908 §§ i — 5 givne bestemmelser; og vi vil i 

 denne sammenhæng henvise til, hvad der er anført herom B. II s. 150 f. 



Er den sindssyge ikke erklæret farlig, og findes der heller ikke grund 

 til at reise sporgsmaal om udstedelse af saadan erklæring, er politiet ikke 

 berettiget til at skride ind, medmindre det ved sin undersøgelse mener at 

 have godtgjort, at det private tutel er ude af funktion eller ialfald ikke 

 virker tilfredsstillende. 



Det hænder ofte, at en privat tutor for en sindssyg, som er anbragt 

 i sindssygeasyl eller i privat forpleining, henvender sig til politiet med 

 anmodning om at overtage tutelet for den sindss^'ges person, og som støtte 

 for denne anmodning anfører, at han er ude af stand til at greie de van- 

 skeligheder, i hvilke hans tutelpligt bringer ham ind. Naar en saadan an- 

 modning indkommer, maa politiet selvfølgelig undersøge forholdet og under 

 hensyn til den sindssyges tarv og til billighed mod tutor træfte sin afgjorelse. 

 Er patienten under behandling i sindssygeasyl, bør politiet have stærkere 



' Dersom der ikke foreligger sindssygeattest eller denne antages at burde angribes, gaar 

 politiet frem overensstemmende med de B. Il s. 147 f. omhandlede regler. 



