1 91 6. No. II. OPTAGELSE 1 OG UDTRÆDELSE AF ASYLER. 285 



De psykiatriske dokumenter (sindssygeattest o. s. v.), som maa frem- 

 lægges, er de samme, hvad enten rekvirenten er privat eller autoritativ 

 tutor. 



Politiet maa serge for, at der foreligger skriftlige optegnelser angaa- 

 ende dets undersøgelser i anledning af spørgsmaal om, hvorvidt en sinds- 

 syg har passende forpleining. samt angaaende de forfeininger, det har truftet 

 vedkommende en sindssygs behandling og forpleining; og disse optegnelser 

 maa være saa fyldige, at de overordnede myndigheder ogsaa efter længere 

 tids forløb kan kontrollere berettigelsen og nødvendigheden af politiets 

 handlemaade. 



Dersom politiet overtager forvaringen efter anmodning af privat tutor, 

 som erklærer sig ude af stand til at opfylde sin tutelpligt, bør det forlange 

 anmodningen udfærdiget skriftligt og vedlægge denne sagens dokumenter, 

 hvilke ogsaa maa indeholde opl3-sninger om de grunde, der har bestemt 

 politiet til at efterkomme anmodningen. 



Har politiet foretaget forføining vedkommende en sindssyg, meddeler 

 det dennes værge, familje og andre vedkommende underretning herom. 



Det hører blandt politiets almindelige embedspligter at yde den private 

 tutor hjælp under udøvelsen af hans tutelpligt, og hertil er der ogsaa taget 

 hensyn i de ved den kgl. resolution af 15de Marts 1912 udfærdigede reg- 

 lers § 6. 



\'i skal derefter fremkomme med nogle bemærkninger angaaende sags- 

 behandlingen i de tilfælde, da høiere autoritativ tutor end politimesteren 

 griber ind allerede i første tutelinstants. 



\'i har tidligere omtalt, at en væsentlig grund for lovgiveren til i § 10 

 at bruge ordet »politiøvrighed« istedenfor »politi« maa antages at have 

 været den, at han har villet give udtryk for den ret, at ogsaa politi-over- 

 øvrigheden, departementet og Kongen som summus tutor har at udøve 

 autoritativ tutelmyndighed. Men af den omstændighed, at lovgiveren i sinds- 

 sygelovens § 10 har villet henvise til denne ret, kan man efter vor op- 

 fatning ikke drage den slutning, at han har tænkt, at de her nævnte over- 

 ordnede myndigheder, udenfor nogle sjelden indtræfifende specielle tilfælde, 

 skulde gribe ind allerede i første tutelinstants. 



At lovgiveren ved den her omhandlede redaktion af sindssygelo\ens 

 § 10 skulde have havt til hensigt at bestemme, at vedkommende regje- 

 ringsdepartement kan sætte det lokale politi i landdistrikterne ud af den 

 autoritative tutelvirksomhed ved at lade politioverevrighedcn (amtmanden) 

 gribe ind allerede i første appelinstants — det synes os yderst usandsyn- 

 ligt; men paa den anden side kan man neppe bestride Kongens formelle 

 ret til at give en anordning af saadant indhold. Som B. II s. 141 be- 



