286 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



mærket kan det ikke antages, at loven af 27de Juni 1891 har villet 

 gjøre nogen forandring i den bestaaende tutelordning. Vi skal senere ind- 

 tage denne lov i dens helhed, men vi finder det ikke desto mindre nødven- 

 digt allerede paa dette sted at omtale de bestemmelser i' dens §§ 3 og 4, 

 som faktisk har øvet en indgribende indflydelse paa det autoritative tutels 

 udvikling. § 3 udtaler efter sin ordlyd kun, at amtmanden (altsaa den 

 civile politioverøvrighed) skal afgjøre spørgsmaalet om, hvorvidt betin- 

 gelserne efter samme lovs § i er tilstede for amtsforpleining med stats- 

 bidrag, samt at amtmandens afgjørelse kan omgjøres af det regjerings- 

 departement, hvorunder medicinalvæsenet er henlagt. § 3 paalægger 

 altsaa amtmanden og i høiere instants departementet at 

 træffe en okononiis k , men ingen tutelretslig afgjørelse; og 

 § 4 siger blot, at de nærmere forskrifter bliver at udfærdige af ved- 

 kommende regjeringsdepartement ; da nu loven kun omhandler et økono- 

 misk forhold, maa vel i al rimeligheds navn § 4 fortolkes derhen, at d e i 

 samme omhandlede forskrifter kun angå ar økonomiske, ikke 

 tu tel retslige spørgsmaal. 



Efter vor opfatning vilde derfor en mod sindssygeretten lo3'al fortolk- 

 ning af loven af 27de Juni 1891 ikke have øvet nogensomhelst indflydelse 

 paa den bestaaende tutelordning. Men centraladministrationen var paa 

 denne tid i fuld virksomhed med at nedbryde sindssygelovens S3'Stem, og 

 under disse omstændigheder kunde man vel neppe vente, at den under 

 gjennemførelsen af loven af 27de Juni 1891 vilde respektere vor sinds- 

 sygelovgivnings grundprincipper. 



Som anført vil vi ikke bestride Kongens formelle ret til at bestemme, 

 at politioverøvrigheden paa landet skal gribe ind allerede i første tutel- 

 instants; og den generelle form, som loven af 27de Juni 1891 har givet 

 § 4, gjør, at dette lovsted maaske kan fortolkes derhen, at Kongen har 

 bemyndiget vedkommende regjeringsdepartement til at udfærdige forskrifter, 

 selv om disse strider mod den tutelordning. som er sinds- 

 sygelovens forudsætning. 



Naar da departementet under paaberaabelse af § 4 har udfærdiget sin 

 cirkulærskrivelse af lode November 1891, maa vel denne respekteres som 

 lovmedholdelig,' forsaavidt angaar det her omhandlede punkt, og da maa 

 amtmandens indgriben allerede i første instants ansees som lovligt fore- 

 skreven i cirkulærets post II punkt 4. 



At cirkulærets forskrifter i andre punkter er lovstridige, og altsaa for- 

 saavidt ikke fortjener respekt, kan formentlig ikke gjøre nogen ændring i 

 det her behandlede forhold. 



