296 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 

 — „ 



ved vurderingen af dette symptomkomplex maa man tage patientens hele 

 psykiske udvikling med i betragtningen, og tidligere uroanfald vil — sær- 

 lig hvis patienten har gjennemgaaet en række saadanne — maatte tillæg- 

 ges en meget væsentlig betydenhed. 



Paa dette plan ligger hovedvanskeligheden for helbredelsesdiagnosen, 

 og en theoretisk, for alle tilfælde bindende, løsning af dette problem fore- 

 ligger endnu ikke. I almindelighed vil dog en manisk-depressiv psykose 

 med nogenlunde rene og ikke ganske kortvarige intervaller kunne betragtes 

 som helbredet, naar anfaldet er overstaaet. Derimod vil en paranoid imbe- 

 cillitet med episodisk indtrædende uroanfald efter vor opfatning ikke kunne 

 betragtes som helbredet, naar uroanfaldet er ophørt; og ved en dementia 

 præcox maa man efter vor mening være særdeles forsigtig med at lade remis- 

 sionerne begrunde en helbredelsesattest. En nærmere indgaaen paa disse 

 spørgsmaal er imidlertid uforenlig med denne bogs plan. Her skal derfor 

 kun bemærkes, at alene psykiateren sidder inde med betingelserne for en 

 fagmæssig vurderen af disse vanskelige spørgsmaal ^. 



Sindssygeretten forudsætter et loyalt samarbeide mellem psykiateren 

 og juristen, og den førstnævnte handler illoyalt mod sindssygeloven, hvis 

 han paa grundlag af en arvelighedstheori skruer fordringen til helbredelses- 

 diagnosen saa høit op, at denne kun i et faatal af tilfælde kan fyldestgjøres. 

 Stiller psN'kiateren sig paa et saadant standpunkt, bliver ikke blot sindssyge- 

 pleien, men den hele sindssygeret en umulighed, og følgen maa blive, at sinds- 

 sygeondet, og de med dette intimt sammenhængende sociale brøst, vil komme 

 til at herje samfundet endnu langt frygteligere, end vi hidtil har oplevet. 



Men lovens ordning blev desværre ligesaalidt paa dette som paa 

 andre felter respekteret. Allerede kort tid efter dens emanation begyndte 

 asylerne egenmægtig- at indføre en ny udskrivningskategori, nemlig »i 

 Bedring« eller »forbedret«-^. 



Indførelsen af den n3^e udskrivningskategori havde oprindelig ingen 

 anden hensigt end den at lette oversigten over asylbehandlingens resul- 



1 I skrivelse dat. 2den Marts 189Q fra fængselsstyrelsen til medicinaldirektøren meddeles, 

 at man antager, „at der med Hensyn til Udskrivning af Sindssyge, der er blevne over- 

 førte fra Kriminalasylet til et almindeligt Sindssygeasyl, ikke kan opstilles andre Regler 



end de, som indeholdes i Lov af 17de August 1848 §§ 12 — 14". 



2 Denne udskrivningskategori er, os bekjendt, aldrig blevet autoriseret, medmindre dette 

 kan siges at være skeet ved Justitsdepartementets cirkulære af 20de Mai 1899. 



3 Major har i sin „Oversigt over Oslo Sindssyge-Afdelings Virksomhed i Tidsrummet fra 

 1847 til 1852" (Norsk Mag. f. Lægev. R. II B. 8 s. 26 — 59) udskrivningskategorien „i 

 Bedring"; ligeledes Peter Winge i sin „Beretning om Christiania Sindssygeasyls Virk- 

 somhed i Aarene 1850— 1856" (Norsk Mag. f. Lægev. R. II B, 11 s. 586 f.). Denne 

 samme udskrivningskategori er ogsaa benyttet af Gaustad sindssygeasyl lige fra dettes 

 aabning, se Sandberg: „Klinisk Femtenaarsberetning for Gaustad Asyl" (Norsk Mag. 

 f. Lægev. R. III B. i s. 464 f.). 



