3l6 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Vi antager, at udtrykket »ubændige eller rasende« i vort lovsted be- 

 nyttes som et sammensat udtryk, i hvilket det stærkeste ord overensstem- 

 mende med regelen i N. L. er stillet forst^, og at ordet »rasende« her har 

 samme betydning som i N. L. i — -17 — 7, nemlig «maniacus»^. Det sam- 

 mensatte uttryk »ubændig eller rasende« har da den samme betydning som 

 det tyske «tobend». • — 



Majors udkast til lovens fjerde kapitel er saalydende: 



§ 15- 

 Ingen Person maa som sindss3'g holdes indelukket i sit Hjem eller 

 hos Slægtninge eller Andre, uden at Anmeldelse derom inden 48 Timer 

 skeer til vedkommende Districtslæge eller Stadsphysikus, der er berettiget 

 til at undersøge, om de trufne Foranstaltninger kunne ansees befeiede og 

 hensigtsmæssige. 



§ 16. 



Ingen maa modtage nogen Sindssyg til Forpleining mod Betaling, med- 

 mindre Autorisation dertil er ham meddeelt af Districtslægen eller Stads- 

 physikus paa det Sted, hvor Udsættelsen skeer. Autorisationen skal inde- 

 holde Bevidnelse om, at Vedkommende kan anbetroes Omsorgen for den 

 Syge, og om, at der paa Udsættelses-Stedet findes de nødvendige Betin- 

 gelser for Patientens forsvarlige Forpleining. 



Med Hensyn paa ubændige eller rasende Syge bør det i Landdistric- 

 terne haves for Øie, at det Sted, hvor den Syge udsættes, er saaledes be- 

 liggende, at Besværligheden og Bekosteligheden af de nedenfor paabudne 

 Lægebesøg saavidt muligt formindskes. 



§ 17- 



Ubændige eller rasende Sindssyge skulle fortrinsviis søges indsatte 



i de almindelige Sindssyge-Asyler. Tillade ikke Omstændighederne, at de 



der indtages, men de blive at forpleie saaledes, som i foregaaende § er 



sagt, skal Stadsphysikus, Districtslægen eller den af vedkommende Fattig- 



1 Se B. I. s. 31. 



2 Jeg har i min bog „Den norske Sindssygelovgivning" s. 176 udtalt: „Med hensyn til 

 det sammensatte udtryk i § 16 „ubændige eller rasende" skal bemærkes, at udtrykket 

 „rasende" maa antages ikke at være benyttet i dette ords ældre tekniske betydning 

 (maniacus), men anvendt for at betegne meget urolige, voldsomme eller ødelæggende 

 syge" ; og jeg har til støtte for denne udtalelse henvist til Majors indberetning side 

 4 sp. I. Efter fornyet overveielse finder jeg, at det citerede sted af Majors indbe- 

 retning kan forstaaes med en stringent fortolkning af ordet „rasende"; og jeg mener 

 derfor nu, at udtrykket bør forstaaes som her udviklet. Meningsforskjellen bliver 

 forøvrigt ikke stor. 



