1916. No. II. BEHANDLING OG FORPLEINIXG UDENFOR ASYL CSV. 33I 



tid opkom spergsmaal om, i hvilken udstrækning og paa hvilken maade 

 disse havde krav paa betaling for sit arbeide. I-ægernes interesser stødte 

 her sammen med de oÖentlige kassers, hvis forvaltere maatte sege saa 

 meget som muligt at begrænse de store udgifter, som den nye lov nød- 

 vendigvis vilde kræve: og netop de her omhandlede paragrafer havde, 

 som nævnt, havt en trang fødsel i Stortinget, noget som selvfølgeligt 

 gjorde Departementet forsigtigt. 



I sin ovencit. skrivelse af 20de November 1848^ udtaler Indredeparte- 

 mentet bl. a. : T — — — Ligesom det heraf formeentligen maa antages, at 

 Storthinget er gaaet ud fra Forudsætningen om, at Udgifterne ved den i 

 bemeldte Lovs § 15 omhandlede Læge-Undersogelse ikke kunne falde det 

 Offentlige til Last, med mindre enten vedkommende Syge selv, eller de af 

 hans Slægtninge, hvem Forsørgelsespligten paahviler, dertil savne Evne, — 

 saaledes forekommer det ogsaa Departementet, at Rigtigheden af denne 

 Forudsætning har overveiende Grund for sig. — — — — — — 



Det mere umiddelbare Tilsyn, som nu fra det Offentliges Side efter 

 den nye Lov skal føres med Behandlingen af Sindssyge, er saaledes 

 grundet i den Betragtning, at disses Tarv ellers ikke kan antages at ville 

 blive tilstrækkelig varetaget; men heraf synes det ogsaa at maatte blive 

 en ligefrem Følge, at de ved dette Tilsyn foranledigede L'dgifter maae blive 

 at udrede af dem, til hvis Bedste de anvendes : — — — — — — 



Efter Departementets Formening kan saaledes den Omstændighed, at 

 den anførte Lov tilsigter en Control fra det Offentliges Side, ligesaalidt 

 som Lovens Taushed i den her omspurgte Henseende, antages at afgive 

 tilstrækkelig Grund til at etablere en anden L'dredelsesmaade af Omkost- 

 ningerne ved den i tidtnævnte Lovs § 15 foreskrevne foreløbige L'nder- 

 søgelse end af de øvrige Forpleinings-Udgifter, hvorfor ogsaa Lægens 

 Sallair og Reiseudgifter, i det her forudsatte Tilfælde af vedkommende 

 S\ges Formuenhed, formeentlig maae blive at godtgjøre af denne selv--. 



I skrivelse af iite Juni 1850 udtaler departementet videre, at den 

 offendige læge uden salarium er forpligtet til at afgive betænkning an- 



1 Jfr. B I 5. 150. 



- Jfr. skrivelse fra medicinalkontoret af 5te Oktober 1881 og skr. fra Justitsdepartementet 



af 13de Januar i8g6, iite Januar 1900, 3dje Oktober 1903, 29de Marts 1911, samt 



skrivelse fra medicinaldirektøren af ayde Mai 1913. 



