I916. No. II. BEHANDLING OG FORPLEJNING UDENFOR ASYL OSV. 343 



Vistnok aabnede § 19, sidste led amtskommunerne adgang til at skaffe 

 sig en økonomisk lettelse ; men denne bestemmelse angaar kun en ordning 

 mellem amtskommunerne og fattigdistrikterne, som ikke vedkommer de 

 sindssyge eller deres værger, idet den alene berettiger amtskommunerne 

 til at kræve refunderet en femtedel af de samlede udgifter, som de har 

 havt for behandlingen af samtlige fattigdistriktet vedkommende sindssyge 

 tagne under et, og som følgelig ikke berettiger til at anse en saadan 

 penge3'delse som en fattigunderstøttelse, ydet en enkelt sindssyg. 



Da det selvfølgelig er umuligt at trække en theoretisk holdbar grænse 

 mellem de sindssygdomstilstande, som kræver en fra sædvanlige fattiges 

 forsørgelse særegen behandling, og dem, som ikke gjør en saadan nødven- 

 dig, og da der derfor i de foreliggende tilfælde vil kunne bestaa en beret- 

 tiget meningsforskjel om, hvorvidt et saadant tilhører den første eller den 

 anden klasse, blev administrationen meget snart nødt til at udfærdige nær- 

 mere direktiver for den praktiske løsning af dette spørgsmaal. 



Vi har tidligere (B. I s. 150) fremhævet, at Indredepartementets cirku- 

 lære af 30te April 1850 var fuldt loyalt mod sindssygeloven, saaledes som 

 denne nu engang var bleven; men til belysning af administrationens stil- 

 ling til de her omhandlede spørgsmaal, saalænge Major øvede en bestem- 

 mende indflydelse paa dens stilling hertil, finder vi det hensigtsmæssigt 

 her at indtage et uddrag af dette cirkulære. 



Post I gjælder spergsmaalet om, hvilke sindssyge bør forpleies paa 

 amtskommunens bekostning, hvilket besvares dermed, at i almindelighed 

 bør denne forpleiningsmaade anvendes paa følgende: 



al Personer, hvis Sygdom efter en Læges Erklæring er af den Be- 

 skaftenhed, at den giver grundet Haab om Helbredelse, naar en hensigts- 

 mæssig Behandling kan blive dem tildeel; b) Ubændige eller rasende Per- 

 soner, samt saadanne, der have Tilboielighed til Selvmord eller Selvplageri; 



c) Personer, der lide af andre abnorme Tilbøieligheder, som gjøre dem 

 skadelige eller farlige for deres nærmeste Omgivelse eller større Kredse, 

 t. Ex. Tilbøielighed til Mord, Ildspaasættelse, usædelig Opførsel m. m. desl. ; 



d) Personer, der i det hele tiltrænge Opsigt eller Pleie forbunden m,ed extra- 

 ordinaire Omkostninger t. Ex. formedelst Hang til Undvigelse eller paa 

 Grund af Ureenlighed, Dyriskhed eller legemlig Sygdom. 



Videre udtaler skrivelsen i post 2, at naar en sindssyg, der behandles 

 for amtskommunens regning, udsættes i privat forpleining, bor desangaa- 

 ende oprettes kontrakt med iagttagelse af følgende punkter: 



a) Den Syge bør sikres forsvarlig Kost, Adgang til Bevægelse i fri 

 Luft og, om muligt, til Arbeide (helst Markarbeide); b) I Tilfælde af vold- 

 som Opførsel eller Anfald af Raserie tillades Indespærring i et dertil beqvemt 



