368 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



paa Jølsters fattigkommissions vegne mod Tollef Eriksen Svidals dødsbos 

 arvinger«. 



Høiesteret udtaler i sin fællesbegrundelse ^ : » — — — Naar der 

 endelig har været procederet paa, at der her handles om Udgifter af den 

 i § 19 i SindssN'geloven af 17de August 1848- omhandlede Art, og at man 

 mangler Lovhjemmel til at fordre deslige Udgifter refunderede hos Slægten. 

 er dertil alene at bemærke, at de nødvendige Regler om, hvem der skal 

 ansees for fattige og om Forsørgelsespligtens Udstrækning, selvfølgelig er 

 at søge i den almindelige Fattiglovgivning.« 



Angaaende spørgsmaalet om vægten af disse dompræmiser for den 

 gjældende ret skal vi bemærke: Dengang dommen faldt, var vor sinds- 

 sygeret saagodtsom ikke videnskabeligt bearbeidet, og helt urigtige forud- 

 sætninger laa til grund for den da gjældende praxis, i hvilken henseende 

 først og fremst kommer i betragtning den af administrationen hævdede 

 fortolkning af fattiglovene af 6te Juni 1863. Men efter ophævelsen af 

 disse love kan de ialfald ikke længer ansees som bestemmende. Den af 

 enkelte forsvarere af fattigvæsenets sindsygeretslige m3'ndighed forfægtede 

 lære om den vedblivende retskraft af de ved misforstaaelse eller uagt- 

 somhed ophævede love har nemlig neppe endnu opnaaet en saadan 

 tilslutning, at man tør gaa ud fra, at den vil blive anerkjendt af domstolene. 



Endelig kommer hertil, at Høiesteret ved den af 30te Mai 191 1 i oven- 

 nævnte sag: »Berthe Johnsen mod Kristiania fattigstyre« -^; har besvaret et 

 foreliggende sporgsmaal om en slægtnings refusionspligt for en fattig 

 sindss3'g. 



Sagens gjenstand var følgende: 



Den 16. Januar 1907 udstedte politilægen i Kristania (Paul Wlnge) 

 efter Kristiania politikammers begjæring sindss3'geattest for og farligheds- 

 erklæring mod Berthe Johnsens voxne søn, hvorefter denne ved politi- 

 kammerets beslutning af 19de s. m. blev rekvireret indlagt i Kristiania 

 sindssygeasyl. Kristiania fattigvæsen betalte asylet og forlangte forplei- 

 ningsudgifterne dækkede af patientens moder. Da hun ikke vilde betale, 

 lod dette afholde udpantningsforretning"*. 



1 R. T. 1898 s. 742. 



■2 Skiftedecisionen var af 4de Juni 1895, altsaa efter dette lovsteds ophævelse; men Tollef 

 Svidal behandledes i asyl fra 1870 — 78 og døde i 1891 i privatforpleining for „kom- 

 munal" regning. 



3 Se R. T 1911 s. 643. 



•* Medens hendes son opholdt sig i asj'Iet, henvendte Berthe Johnsen sig til mig for at 

 erholde min støtte for hendes andragende om sønnens udskrivning af sindssygeasylet. 

 Hun anførte, at hun ikke havde økonomisk evne til at betale et fleraarigt asylophold. 

 Jeg spurgte hende da, hvorfor hun betalte, og bemærkede, at jeg i et lignende tilfælde 

 ikke vilde betale, før jeg saa Høiesterets dom for min pligt hertil. Hun henvendte sig da 

 til advokat Heyerdahl. 



