igi6. No. 14. OM LYMFEGLANDELTUBERKULOSE. 27 



lymfebanerne, navnlig i abdomen (og her igjen fra lymfekjertlerne til milt 

 og lever); videre at en kommunikation finder sted mellem de retroperi- 

 toneale glandler (især omkring pancreas) gjennem crura diafragmatis til 

 thoracalglandlerne og herfra til lungerne; og endelig at en retrofaryngeal 

 infektion dels kan sprede sig til den anden side av halsen, samt til de 

 overfladiske halsglandler og de peritracheale lymfeglandler (og derfra til 

 de bronchiale glandler og lungerne), og videre til de peripancreatiske 

 lymfeglandler; dels kan infektionen fra de dybtliggende lymfebaner paa 

 halsen fortsætte sig langs forsiden av columna ved siden av aorta ned i 

 abdomen og her sprede sig videre til de andre lymfeglandelgrupper her. 



Jeg skulde ogsaa fremdeles være tilbøielig til at Icegge adskillig vegt 

 paa denne utbreduingsmaate , især hvor det gjælder voksne, og jeg mener 

 anslv^elsen herom staar i god samklang med erfaringerne om hvor let 

 lymfestrømmen under pathologiske forhold snur sig og tillater kommuni- 

 kation mellem til hinanden grænsende gebeter. 



Imidlertid foreligger der ogsaa fra de sidste aar eksperimentelle ar- 

 beider som har ført til et andet resultat og synes at peke paa en Jiæma- 

 togen infektion ogsaa av lymfeglandlerne hos voksne som en hyppig og 

 vigtig infektionsmaate. I denne retning gaar nærmest de undersøkeiser 

 over forekomsten og arten av den tuberkuløse infektion i barnealderen 

 som Ungermann (1. c.) og de Besche (1. c.) og jeg selv har ansjtillet, og 

 hvor vi navnlig har vist den hyppige forekomst av en tuberkuløs infek- 

 tion samtidig i flere lymfeglandelgebeter ogsaa ved latente tuberkuloser 

 og forekomst av latente tbc. 



Ogsaa Oehlecker ^ som eksperimentelt har studert utbredningsveiene 

 til bronchialglandlerne, mener at brystorganerne regelmæssig inficeres hæma- 

 togent fra de andre organer. 



Til samme resultat kom ogsaa Hugo Selter'-^, som mener at tbc. (ved 

 inhalationsforsøk paa dyr med smaa doser) hurtig kommer over i blodet, 

 hvorfra tbc. føres rundt og sætter sig fast i de forskjellige organer, f. eks. 

 i lungerne, bronchialglandlerne etc. ; infektionsveien, invasionsstedet er 

 forsaavidt likegyldig. 



Uanseet den betydning man vil tillægge disse eksperimentelle under- 

 søkeiser og anatomiske erfaringer om barnetuberkulosens optræden, bør 

 der vistnok lægges stor vegt paa den hæniatogene oprindelse av den gene- 



1 Über die Verbreitungswege d. Tuberk. im Thierexperiment mit besond. Beriicks. des 

 Weges nach den Bronchialdriisen. Tubeik.-Arbeit. aus d. Kaiserl. Gesundheitsamt, H. 7, 

 1907, 



2 Infektionsversuche mit kleinen Tuberkelbazilienmengen, mit besonil. Beriicks. des Inhaia- 

 tionsweges. Deuts. Medic. Wochensch. 1916, no. 20. 



