28 FRANCIS HARBITZ. M.-N. Kl. 



relie ly)nfeglandeltiibcrkiilosc. Den rigtige forklaring til særdeles mange til- 

 fælder av udbredte tuberkuloser i 13'mfeglandelsYstemet er sikkerlig den, at 

 en eller kanske flere lymfeglandelgebeter (til noget forskjellig tid) inficeres 

 med tbc; saa utbreder den tuberkuløse betændelse sig fra lymfeglandel til 

 h'mfeglandel paa stedet o : i vedkommende region ; men snart naar tbc. 

 til de fleste indre organer og derfra indirekte til disses lymfekar og 

 -glandler eller direkte til lymfeglandlerne med en gang, da disse organer 

 tydeligvis har en bestemt affinitet til tbc, og da infektionen i de fleste 

 tilfælder det her dreier sig om, foregaar i barnealderen, hvor utbredningen 

 av en infektion sker meget let, og navnlig blodet og blodkarrene blir let 

 inficert, som al erfaring viser. Dette er vistnok den natiirligc og rigtige 

 forklaring for særdeles Jiia/ige tilfælder. Hvor infektionen sker i betydelig 

 grad og utbredningen raskt, vil man da faa se tilfælder med generelt^ infi- 

 certe lymfeglandler der tilsyneladende hænger kontinuerlig sammen. Denne 

 anskuelse passer navnlig godt med vore egne saavelsom andres (f. eks. 

 Ungermann's og DE Besche'sj erfaringer om tuberkulosen i barnealderen, 

 men blir derigjennem ogsaa den naturlige og rigtige forklaring paa mange 

 tilfælder av utbredte og generelle lymfeglandeltuberkuloser i voksen alder. 



Men man kunde sperre : Hvorfor kommer tuberkulosen i enkelte til- 

 fælder til 2t arte sig slik o: at den ikke stanser, begrænses og helbredes, 

 men omvendt stadig og ubønhørlig utbreder sig videre og videre? Det 

 kunde ligge i tl)C.\s virulents; vistnok er det saa, at de fleste av disse 

 tuberkuloser (kfr. navnlig Ungermann's og de Besche's erfaringerl beror 

 paa tbc. av /ypus lu/manus, og de oplysninger i sN'kehistorierne som man 

 saa ofte faar, at far eller mor var tuberkuløse, peker ogsaa i samme 

 retning. Men vi kjender jo endnu ikke synderlig til forskjellen paa virk- 

 ningen av tbc. av typus bovinus og humanos, om det end gjennemgaaende 

 synes at være saa, at baciller av tN-pus bovinus i regelen ikke synes at 

 være særlig virulente. Rimeligere er det \el at rekurrere til en betydelig 

 og ofte vistnok en gjentagen import som grunden — kanske i forbin- 

 delse med en svækket organisme. Dette er den naturligste og vistnok 

 rigtigste forklaring. 



Hvad blir saa folgen av en saadan generel lymfeglandelinfektion? 

 Som vi allerede har hørt, blir tuberkulosen dødsaarsaken i <Je aller fleste 

 tilfælder, men med de forskjelligste sekundære invendige lokalisationer. 

 Dels kommer der en miliartnbcrkitlose eller tuberkuløs meuingit som hos 

 barn (i ca. \'r, av alle tilfælder), dels tuberkulose i intestinaltr actus (likeledes 

 i V.^j ^v alle kasus) — tabes meseraica eller tarmtuberkulose — formodent- 

 lig da den primære lokalisation — dels tuberkulose i genitalia, de seröse 

 hinder, i ben og led, dels — om end meget sjelden — anæmi og generel 



