579- 



I. 



ERYTHRAEA littoralis (Fmesii), 



Strand-Erythraea (Rödört *). 



Flera Stjelkar upkomma från roten; Bladen 

 jemnbredt lansettlika; Blomfodret af blompi- 

 pens längd och Blommorna i toppen knipp- 

 vis tättsittande. 



Fries Hall. 333. — No v. Fl. 5r. ag. Pen t and Ri a, Monogynia. Ery- 

 thrcea littoralis. 



3. 



ERYTHR^A ramosissima. 



Grenig Erythraea. 



Stjelkcn vid roten enkel , sedermera mycket 

 grenig; Bladen något ovala; Bloinfodret kor- 

 tare än blompipen; Blommorna i toppen 

 hopgyttrade. 



Vers. Syn. pl. i. 283- 5. 



Var ^. 



Bladen nästan eggrunda. 



3. 



ERYTHR^A pulchella. 



Småtäck Erythraea. 



Stjelken utan grenar; Bladen nästan eggrunda; 

 Blomfodret kortare än blompipen ; Blomman 

 ensam i toppen. 



Swartz Kgl. Vet. Akad. Handl. 1783 t. 3. f. 8, g. 



A, 



■•f det slägte ur hvilket vi här få meddela flera närgran- 

 3ande arter, har Sv. Botanik redan N:o arg öfverlemnat 

 en, tilforene hänförd til Gentianslägtet. Ciirtis har först 

 skiljt dessa från Gentiana och gifvit dem namn «f Chironia: 

 som Theophrastes i sin Historia plant. Lib. 9 redan med 

 'X.iiQoviöv uptagit. Vi hade visserligen här bort bibehålla 

 et så åldrigt sJägtnamn, om ej Persoon på goda skäl fun- 

 nit för godt bibehålla namnet Chironia för helt andra arter. 

 Et nytt ombyte af slägtnamn hade således endast ökat den 

 mångdelning, för hvilken Botaniika vetenskapen, nu mera 

 an förr, dels af mindre kunnige ;, deis af personer^ som 

 äro förälskade i egna idéer, olyckligtvis ändå är nog blott- 

 ställd. Persoon, har efter Richard utmärkt Erythréea ge- 



•) SIägt«t5 namn härleder sig från; eQV&QUtog, röd. 



