579- 

 Erythraea littoralis, iiamosissima'^& pulcheila. 



nom dess tiltrycktfl, nästan 5:sidiga, Srtandade blomfoder, 

 dess traitlika med lång pip försedda blomkrona; dess 

 efter frösättningen spiralvridna stSndareknappar och fu 

 nästan jemnbred enrummig kapsel. Deremot halva Chironioe 

 et 5:delt blomfoder, en nästan lijullik blomkrona, och et 

 4:rummigt fröhus. — Från Gentianerne är Slägtet dessutom 

 redan tiiräckligen skildt derigenom, at de hafva 2:ne tyd- 

 liga pistiller. 



Vi vilja här följa den af Persoon redan antagna indela 

 ning i sådana som hafva blommor i;o med skaft och 2:0 

 utan skaft: til de förra hör den Erythrcta , som först blif- 

 vit af den skarpsynte, så mycket af Velenikaprn förljenle 

 Mag. Docens Fries , anmärkt såsom Svensk, under namn af 

 Er. littoralis. Han Imt äfven haft godheten meddela det 

 exemplar, som ligger til grund för den här gifna figur. I 

 sina Novitiis Fl. vSv. har han upgifvit anledning til det 

 specihka namnet; men man Hnner väl lika lätt, vid jemn- 

 förelse rned å^n i Engl. Bot. åberopade figur, at den är 

 vida skild från denna, såsom ägande en spänd-rak stjeik 

 och dels bredt lansettlika, dels ock omvändt eggrunda blad 

 ner vid roten, och i toppen under de saramangyitrade 

 blommorna; som det är synbart at denna art skiljer sig 

 från de öfriga i Skandinavien, genom flerfaldiga från 

 en krans af blad vid roten upgående stjelkar, iörsedda 

 med jemnbredt lansettlika blad och genom blomfodrens 

 lika längd rned blorapipen. Vi hafva likväl tils vidare velat 

 bibehålla det af Hr fries gifna specifika namnet. 



Den andra til samma afdelning hörande art är Er. 

 ramosissima, hvilken genom sin egna växtegenskap at up 

 »kjuta i en stjeik och sedan fördela sig i mångfaldiga 

 grenar, är redan deraf skild; men har dessutom bredare 

 nästan ovala stjelkblad, som i den anförda varieteten öfver- 

 gå til nästan eggrunjda. 



Til deo sednare afdelningen åter hor Fr. pulchella Sw. som Tal i an- 

 seende til blomtodret närrnnr sig den si.stnämnda , men har en helt annan 

 itallniii<^. Stjelken är merj spänd , blad«n mera runda och föreknnime*' 

 alltid utan grenar. Vi hafva träffat den så väl vid Stocksund, som Ålkistan 

 nära Hufvu jstaden ; men aldrig Funnit den grenig. Den kommer ock i 

 anseende fi^ sina skafrade blommor närmast Er Cenrai.rium, hvilken i up- 

 ställningt-n bor sluta slägtets arter, såsom närmast beslägtad med Gentia- 

 neriia. /Ir Jlartinnn anför i sin Flora Seand. s. loi; at Fig. i Sv» Botanik 

 21 p liknar Er. centaiiriam cil örten; men Er. littoralis til blomman. 

 Misstaget i denna beskyllning emot Sv. Bot blir- synbart rid j«mnförels8 

 emellan figureine. Och at Sv. Botaniks figur är den som -v. Linné åsyftar, 

 ehuru hans korta beskrifning lemnar den mindre bestämd , öfyerrygas man 

 lätt genom öfverensstämmelsen med fig i Engl Bot. hvars lörfattaie ägt 

 lilfäilft at söka säkerhet häri i v. L\nné.t tget Herbarium. 



Liter föregången undersökning lär bos dessa arter icke saknas samma 

 ♦genskap^r, som för >rythr.-ea (Chironia) Centaiiiium redan äro tilkänna- 

 gifua . hvars medicinska nytta är aUmänt känd. 



Fig I. Strand-Erythrcea. — a dess blomma öppnad och förstorad.— 

 b- d^ss blomfoder. — * Grenig Erythraia. — a. en dess blomma, - b. 

 fistilleii, — c. en ståndare, förstorad. — 5. Smitäck Erjrthroea. 



