588. 



I. 



URCEOLARIA acharii. 



AcuABii Urceolaria. 

 Lafbålen slät, ganska fint sprickig, blekt tegel- 

 färgad; Frukt skifvorna rödbruna. 



Jchar Syn Lich. i^r- i- Pro-^r. Lich Fig. å Tittelbl. — IVahlenb. 

 Fl. Lapp. 4o5. — Engl. Bot. 1087- Crxptogamia, Lichenes. 



2. 



Var R cyrtaspis. 



Laf bålen sprickigt småtältig, först rödbrun, se- 

 dan hviragtig; FrukilagreTi omsider iiphöjda 

 med kullrig rödbrun disk, men kanten lik 

 lafbålen. 



Achar. 1. c. — Engl. Bot. 45o. Lichen punctatm. 



D. 



enna Lafart, för hvars specifika benämning, efter den 

 största Reformatorn i Lichenographien , vi hafva at tacka 

 Hr Förste LifMed. Wescring , hvars förtjenst af denna 

 växtflocks undersökande äfven är omisskännelig, finnes 

 egentligen å sådana klippor vid sjöar eller rännilar, som 

 af vattnet stundom öfversvämmas. Den förekommer i syn- 

 nerhet vid Bottniska viken, ehuru den, enligt Hr Walilen- 

 bergs upgift, älven träffas då och då å stenar i nedra fjäl- 

 len i INorrland och den så kallade Finnmarken. Genom 

 en skorpartad platt -utsträckt vidväxt enformig Lafbål, och 

 kupiga färgade i skorpan insänkta Fruktskifvor , som om- 

 gifvas af en af skorpan formad, och med den lika färgad, 

 uphöjd kant, igenkännes i frågavarande slägte. Lafbålens 

 skorpa på de båda här förekommande artförändringar är 

 ganska tunn, slät och fint sprickig, liviika sprickor å artför- 

 ändringen j0 öfvergä til småfält. Hufvudartens skorpa är 

 allmännast af en blekt tegelfärgad, men stundom ock röd 

 eller grågul, eller ockragul färg, förmodeligen efter olika 

 åldrar, dä den på artförändringen (^ har en rödbrun och 

 på slutet hvitagiig färg Fruktlägrens disk, som egentligast 

 är nedsänkt, uphöjer sig likväl något med tiden. 



Tab. — I. Acharii JJrceolaren: — a. b. delar deraf 

 i olika tilstånd förstorade med fruktskifvor. — c. en sådan 

 än mer förslorad. — 2. Artförändringen: — d. en del deraf 

 förstorad. 



