5g6. 



finnes pa roten af mindre ärtbuskar sSsom Spartium sco-^ 

 parium , Ulex o. d. samt tyckes derföre i anseende till 

 liärdheten ocli torrheten af denna grundstam vara smalare 

 och isynnerhet särdeles glatt framför allt pä ståndarnes 

 strängai\ De utländska arterna, som lefva på egentliga 

 örter af Ärtordniiigen såsom klöfver och blifvit mest kän- 

 xla mider namn af Ärtqv^äljare för den skada, som de gö- 

 ra på sådana växters odlingar, äro i sammanhang med 

 sina stamväxters fmhet så små och merendels greniga att 

 de än mindre kmma jemföras med vår. 



Vår af Linné i Flora -Svecica så kallade OrohancJie 

 major , som nu är återfunnen och här föreställes, är der- 

 emot till sitt växtställe alldeles ingen Ärtqväljare, 

 utan den förekommer pä den betydligt tjocka och saftiga 

 roten af en ört , tillhörande en helt annan class, nämligen 

 på Centaurea Scabiosa , och deraf tyckes det komma 

 att den är större än någon annan art och således väl för- 

 tjent af Linneiska namnet Orohanche major. Den är 

 också mei^a saftig samt mera försedd med en hårighet, 

 som slutas i en saftsilande knapp. Härmed tyckes också 

 stå i något sammanhang att blomkronan är mera frans- 

 kantad samt ståndarnes strängar vid basen håriga. För- 

 öfrigt torde vi blott böra slutligen fasta uppmärk- 

 samheten på dess sätt att växa å ändan af Ceniaurece 

 Scabiosce rottrådar , hvilka tyckas utväxta till sådan längd 

 och likformighet för att frambringa Orobanche, hvilken 

 sjelf endast äger tecken till rotfibrer, som isynnerhet i 

 yngre tillståndet icke kunnat betydligt bidraga till dess 

 näring. På detta sätt fanns vår Orobanche under f örli- 

 det i början så torra år (1822) ymnigt växande i åkrarna 

 vid Esperöd utmed Stenshufvud, äfvensom på Möllevän- 

 gen vid Malmö ; också är den återsedd i trakten af Rå. 

 Under vanliga mera kalla och våta somrar synes den föga. 



Att de utländika verklica Ärtqväljrarne äro skadliga pa kiöl- 

 verland och dylika planterincar är redan nämnf, men till ersätt- 

 ning ätas de också vårtiden såsom Sparris. Vår Orobanche dere- 

 niot kan hvarken vara skadlig eller nvttig i dessa afseenden så- 

 som växande pS en ört, som sjelf är skadlig i Ekrar och andra od- 

 lingar, och utantvifvel meddelar sin egen osmaklighet åt sin parasit. 



Tab föreställer ett medelmåttigt stort stånd, som ännu icke 

 utsträckt hela sitt blomax växt vid Kiviks eller Stenshufvuds Espe- 

 röd i Skåne och fastsittaiide på en rotfiber af Centanrea Scabiosa, 

 hvilken rot längre upp på en annan rntfifaer har början till tvan- 

 n* andra stånd af Orobanche. Det korta körtelbärande lufltl, 

 hvarmed hela växten ända ut till blommornas öppning jir öfver- 

 läckt, hsr m.an icke lämpligen kunnat uttrycka på hela ståndet, u- 

 tan har i dess ställe slutlijzen bifogat fig. k. som föreställer det- 

 samma från sidan ungefär dubbelt förstoradt. a. en blomma sär- 

 sklldt i sin största ordentlighet. b. könsdelarne. c. blomfo- 

 dret med ett uppsprunget fröhus. d. det sednare särskildt. e. 

 detsamma tvärt atskuret. f. bakre väggen af detsamma, g. frön 

 innturlig storlek, h. ett frö förstoradt, "i. detsamma på längden 

 tuskuret så att det lilla frÖfostret synes deruti. 



