6o2. 



MALVA SYLVESTUIS. 



VilcT-Malva. Röcl-Katlost. 

 Stjelken rakt uppstående. Bladen nästan runda , 

 sjuilikige: de öfres flikar något spetsiga, BIoui' 

 och Blad -skaft hårige. 



Linn. Svec, n. C27. AToNAnELPniA Polyandrla. 



D. 



'euiia liörer således inom Älalvn^-slägtet till en annan 

 aldelning (än den föregående), uti livilken afdelning, ut- 

 märkt med nästan runda blad, den skiljer sig frän var 

 allmänna rundblad i ge Malva {^\. j^olundifolia lÄnn, 

 Sv. B. n. i42.) med sin raka stjelk och stora blommor, 

 samt frän den ännn mera liknande Moriska trägfirdsMalva 

 {jMalva mauritiand) med sin härighet, sina oliklaHga 

 blomskaft m. m. Det tyckes ocksä vara till skillnad från 

 deima scdnare i största delen af Eiaopa odlade och e- 

 gcntligast i Morernas land vilda M. jiiauritiana som vår 

 i sydligare Europa fatt namn af j\i. sylvestris , livilket 

 namn derstädes icke så bestämdt betyder att förekomma i 

 skogar utan blott vara vildtväxande. Vår M. sylvestris 

 linnes också alldeles icke i skogar, icke ens i skogsbyg- 

 der , utan egentligen 2)å de största slätterna i Skåne, der 

 (\on intager jordvallar och vägkanter isyimerhet utmed 

 och emellan störi-e byar. Den är der både genom sina 

 lifliga blommor och sin ymnighet sä ansenlig, att den huf- 

 vudsakligen bidrager till landets egna utseende. Den 

 blandar nämligen sina pnrpnrfärgade blommor med Väg- 

 värdans (Cichorii Int3'bi) himmelsblåa och Crepidis hiennis 

 gula 2)å ett sätt att derigenom de mängfärgade band bildas, 

 som 'man på Skånska slätten ser utsträckta efter landsvä- 

 garna emellan de af rena skördar enformigt grönskande 

 åker- och ängslalten. Sådan bafva vi fu7mit skånska växt- 

 pharacteren eller pliysiognomien , hvaruti vår Malva utgör 

 ett liufvuddrag. Således , elmru den icke har Ae.n före- 

 gåendes s!ora blommor, hvilka oaktadt blekt färgade sa 

 niycköt' lysa i de dunkla lundarna, gör dcii dock st(">rre 

 verkan på sitt ställe genoju den stora mäwgd blommor soni 

 don framter, hvilka med sin starkare jDurpurfarg ss^iias 

 bättre egnade att skifta bland andra largor jiä en mång- 

 färgad yta. Det utseende som vi nu omtalt är sä eget för 

 Skånska slätten att det redan i noiTa Skåne t. ex. v\d 

 Helsingborg ansenligt aftager. Ofvanför Skåne ser man 

 intet sådant, och vår Malva finnes deruppom endast vid 

 några gamla byggnader såsom i Blekingen uti Carlskrona, 

 pä Södra Gottland vid några kyrkor, i Halland vid Var- 

 bergs fästning, vid Götheborg och pä Bohusf^istnings lem- 

 ningar. Den skajl ocksä iiågongång blifvit sedd i Stock- 



