6o6. 



na nu ifr"gavaraiKle ailen härja tlen under namn af 

 Jar.obtea piilgaris {Gcerfn. fruct. 2, p, 445.). Den 

 växei' bredvid gamla hus , byar ocli vägar och är i Skåne 

 så ymnig ati den blandar sig med Crepis biennis lur 

 atL ge d(!i gilla skiftningen 1 de blonisterband, som vi un- 

 der Malva sylvestris omtalt vara dragna öfver lan- 

 det. Pa Öland och GoLtland är df;n likaledes nijcket all- 

 män, men i Blekingen, nedre delen af Småland, Halland 

 och Bohnslän mera sj^arsam. Längre nppät tj-ckes åi:n 

 upphöra eller vid Göthebo}-g liksom forbytas med S. a- 

 qnaticus. Dereraot på jn mera torra och för bl^st ut- 

 satta ställen den växer, dess mera sammangyttrade blifva 

 hade hlad och blommor, och det ända till den grad alt 

 växten slutligen Aid stora Oceanen på sanddynerna i Hol- 

 land och ätVeu Norrige förlorar sina strålblommor och 

 blir ganska oigenkännelig. 



Drn är icke ntan sin egentliga nytta såsom använd- 

 bar till färgning. för sig sjelf och innan den kommer i 

 blomma ger den blott grön ocli obeständig färg, men de 

 utslagna blommorna gifva med \i.siinilh-betning på ylle en 

 juiera brungul beständig fiirg, i ölVerensstämmelse med an- 

 dra förvandla gnia blommor, särdeles Anthemis tin- 

 c t or i a Sv. Bot. n. 62. Detta synes icke lofva att väx- 

 ten skall vara särdeles ätlig; likväl försmås den icke af 

 de på vegetabilisk föda så litet granlaga Kamtschadalerna. 

 Kor och getter äta bladen, men mera granlagna djnr så- 

 som hästar och fir hnnna dem merendels orörda. De 

 mognade frön bogagnas f (Jrjnodligen al' småfoglar. 



Tab. ritacl i Malmö efter några på mera fuktig f^ruiul växanda 

 ståad föreställer a. Öfre delen af ett större stånd. b. roten dertill 

 med stjelk- och blad-stumpar, men så att medlersta delen felar 

 och ingen sammanbiiidain^ kunnat betecknas, c. en ung planta 

 mei blott rotblad. 



