6o8. 



Yxnerum ^^cI något dylikt berg. Det förefaller oss obe- 

 grijjligt att den genom någon händelse kunnat blifva dit- 

 iörd , men dä vi betrakta ställets skönhet undra vi icke 

 af I den der kan hälla sig. Sjelfva örten är ojemlörligt 

 den största i slägtet, veikligen säsom namnet tillkänna- 

 ger till form och storlek liknande ärtsläglet, och sä pass 

 stadig alt den stär för sig sjelf famnshög blott häftande 

 sig genom sina klangen vid andra växter. Dess blad äro 

 icke allenast ganska glatta, utan till och med af blä- 

 aktig iarg. Blommorna äro deremot oansenliga icke 

 större än pä en vanlig Vicia c ra c ca samt mycket blek- 

 gida till färgen. Ärtskidan liknar ocksä en af vara mni- 

 dre Vickerarters , med blott omkring sex smä frön uti. 

 Det är således egentligen bladen som skulle göra denna 

 ört till en mycket lönande foderväxt, om den vore min- 

 dre sällsynt eller om man kunde hojipas att den lät od- 

 la sig, hvilket icke är troligt. 



Tab. visar ett stycke af stjälkens medlersta del, ritad efter 

 lef*'ande växten p§ ofvan anförda ställe. b. fröskida efter ett 

 exemplar vid Oderfloden. c. frö derur och d. fröfäste dertill. 



