6 10. 



DIANTHUS ARENARIUS. 



Sand-iSejlika. 



Stjelkarna mest enblommiga (eller också nästan från rn- 

 ten delta med enblommiga grenar). Bladen jv^mri- 

 breda, skarpkantade och spitsiga. BlonifuJreis fjäll 

 iigglika, trubbiga. Kronbladen med skägg (barba- 

 ta), mångdelta med hårfina fransar. 



Linn. Fl. Sv. n. 384. Wahlenb. Fl. Sv. n. 482. ÖECANDRti. Digy 

 nia- Retz. Fl, Oec. p. aig. 



å Jen lid, da fäderneslandets nahir vai' mindre känd, om- 

 talte nian såsom ett stort under och en särdeles egenhet for 

 Skåne, att der finnas välluktande fält utsträckta till flera 

 juils längd ut efter hafsstränderna. Detta erinrade om de at 

 aosmarin välluktande halskusterna i Södra Frankrike,^ och 

 man kunde af dem taga sig anledning förmoda att de Skåjiska 

 knstenias vällukt ocksä skulle härröra af någon växt. Den 

 al Rikse/is Ständer till sådana unders och alla nyttiga sakers 

 efterforskande utsände Linné upptäckte på sin Skånska resa 

 (jemnl. sid. j^, io4.) att denna lilla och förut knappt be- 

 kanta Nejlika var fömämsta om e; enda orsaken dertill. Den 

 betäcker de största Ilygsandsfälten , isynnerhet vid östra sidan 

 af Skåne, som sä ymnigt fått euiottaga Östersjöns sand, och 

 dft aldramest vid och emellan Helgeåns mynningar i den 

 biigt af landet, som vetter mot bredaste Östersjön och är 

 mest utsatt för dess stormar. Der blefvo de välluktande fäl- 

 ten först ryktbara, der fann Linné denna vällukt härröra 

 af Sandnejlikan, och der hafva vi gjort närvarande teck- 

 ning. Med sin fmdelta blomma öfvertäcker den sanden nä- 

 stan som snökofvor, hvilka fläkta och spridas af vinden. 

 Under denna lätta hvita betäckning finner man sanden fästad af 

 växtens blåaktiga blad, som ofta bilda tufvelika upphöjningar, 

 egentligen härrörande af en rot, djupt nedskutande i sandens 

 fuktiga lager eller hvarf. Att denna så välluktande Nejlika 

 fortkommer på sådana ställen finner man vid närmare betrak- 

 tande ganska naturligt, ty den magra sandens yta upphettas 

 sfarkt af solen så att sådan ki-yddaktighet kan bildas, medan den 

 undervarande fuktigheten, som på djupet aldi-ig öfverger haf s- 

 sanden, underhäller vegetationen. Från den nämnde trakten 

 sprider denna sig norr åt till Sölfvitsborg och söder ut till 

 lambrishamn. Pä veslra sidan af Skåne är den deremot 

 sällsynt och utom Östersjön endast som en flygting sedd 

 vid Halland och Bohus län. Pä södra sidan om Östersjön 

 är den funnen endast, der detta haf är som bredast, på den 

 mot Skåne mest utskutande udden, Pommern, ganska sällsynt, 

 alldeles icke längre åt öster eller vester, aldramin&t utom 



